Ofversigt af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1879. N:o 7. 



Stockholm. 



Meddelanden från Upsala kemiska Laboratorium 



51. Om Skandium. 

 Af P. T. Cleve. 



[Meddeladt den 10 September 1879.] 



Vid början af detta år upptäckte Prof. Nilson ett nytt 

 grundämne, hvilket han kallade skandium och anträffade vid 

 försök att ur den s. k. erbinjorden afskilja den nyss förut af 

 Marignac upptäckta ytterbiums oxid. Kort efter Prof. Nil- 

 sons upptäckt fann jag samma grundämne såväl i gadolinit som 

 yttrotitanit eller keilhauit. I bägge dessa mineral finnes det till 

 minimala qvantiteter, så att jag för erhållandet af något mer 

 än en gram ren skandiumoxid nödgats förarbeta omkring 4 kilogr. 

 gadolinit från Ytterby och 15 kilogr. yttrotitanit från Arendal. 



För utdragandet af skandiumoxiden ur dessa mineral har 

 jag betjenat mig af den allmänt bekanta metoden att särskilja 

 ytterjordarna genom nitratens partiela sönderdelning vid upp- 

 hettning. Skandiumoxiden synes ej förekomma i samarskit från 

 Amerika, ej heller i ortit från Arendal, hvarför gadolinit och 

 yttrotitanit äro de enda mineral, hvaruti skandium hittills med 

 säkerhet anträffats. 



Skandiumoxiden är utan tvifvel en sesquioxid, Sc^Og, liksom 

 ytterjorden o. s. v., hvilket framgår deraf, att ammoniumskan- 

 diumsulfatet har sammansättningen af en vattenfri alun. Det 

 oxalsyrade dubbelsaltet af skandium och kalium har en samman- 

 sättning, som äfven visar skandiumoxidens natur af sesquioxid. 



För bestämmandet af skandiums atomvigt bereddes ren skan- 

 diumoxid genom upprepade sönderdelningar af nitratet. Sönder- 



