30 FAGERHOLM, OM KAGRA VATTENHÖJDSSTATIONER. 



under närvarande missgynnande förhållanden, hvarom längre ned, 

 bör göras, blir en annan fråga. 



Vid Ölands norra udde 



torde samma förfaringssätt som det vid Grönskär föreslagna vara 

 att rekommendera, nemligen att vid tillfällen, då man har grun- 

 dade skäl att antaga en jemn vattenyta öfver till fastlandet, 

 göra samtidiga vattenhöjdobservationer vid fyren och Oskarshamn 

 eller Figeholm. För att komma öfver sundet räcker nemligen 

 äfven på det smalaste stället icke Stampfers metod till, utan 

 vore man då nödgad att använda trigonömetrisk höjdmätning. 



Närmast i ordningen följer nu redogörelsen för några vatten- 

 märkens uppmätning. Såsom förut blifvit antydt, måste en dy- 

 lik uppmätning ske i förhållande till medelnivån, hvilket jag sökt 

 åstadkomma på följande sätt. Medelnivån kan nemligen nu an- 

 ses vara temligen bekant på vattenhöjdmätningsstationerna ge- 

 nom observationer sedan 1852 och är af Dr Forssman beräknad 

 för åren 1852 — 75 '). Jag har derför vid vattenmärkenas upp- 

 mätning genom aftal med fyrmästarne tagit i betraktande den 

 samtidigt aflästa vattenhöjden vid den eller de närmaste statio- 

 nerna för att finna märkets höjd öfver medelnivån. Härvid har 

 jag utgått från den visserligen ej fullt men dock närmevis rig- 

 tiga förutsättningen, att hafsytan på mindre distanser höjer och 

 sänker sig lika mycket, och att den alltså står lika högt öfver 

 eller lika lågt under medelnivån vid vattenmärket som vid den 

 närmaste vattenhöjdmätningsstationen. 



På detta sätt är följande vattenmärkens höjd öfver hafs- 

 ytan bestämd. 



På Guleskär, ett litet skär midtemot och öster om Gull- 



holmen, finnes en bergring 2), hvars höjd öfver vattenytan var 



p/e kl. 11 f. m.) - — . 7,39 f. 



') Se det anförda arbetet. 



2) Se Vet.-Akad. Hand]. 1823 sid. 27. 



