ÖPVERSIGT AF K. VETEXSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1879. N:0 9. 7 



kilometer stor ö, hvilken af expeditionens ledare erhöll namnet 

 Minin-ön, till erinran af den om dessa trakters geografi mycket 

 förtjente ryske styrmannen Minin. Den 14 Augusti på e. m. 

 ankrade expeditionens fartyg i en på Tajmuröns sydvestsida in- 

 skjutande bugt, hvilken för sin rikedom på Actinior kallades 

 Actiniaviken. Tre dagar varade uppehållet här, hvilken tid 

 användes till undersökning af den omgifvande traktens natur. 

 Sent på eftermiddagen den 19 Augusti nåddes x4.siens nordspets, 

 kap Tscheljuskin, hvarest vi dröjde till följande middag. Den 

 24 xA-Ugusti uppehöUo vi oss några timmar på Preobraschenie- 

 ön, liggande i mynningen af Chatangaviken. Den 9 September 

 var jag i tillfälle att undersöka en del af kusten strax sydvest 

 om kap Jakan. Nästa landstigningsplats var udden Ir-kajpij, 

 af Cook kallad Nordkap, hvarest expeditionen uppehölls af is 

 12 — 15 September. Den 29 September instängdes expeditionens 

 fartyg för vintern strax utanför Tschutschbyn Pitlekaj, nära 

 Koljuschinfjordens mynning. Den långt framskridna årstiden 

 gjorde då endast en flygtig undersökning af den omgifvande trak- 

 ten möjlig. Den fortsattes under försommaren 1879, men landt- 

 vegetationens utveckling var knappast mer än börjad, då isen 

 den 18 Juli bröt upp och expeditionen fortsatte sin färd utan 

 uppehåll genom Beringsund. 



Följande tabell anger det geografiska läget af de trakter af 

 Sibiriens ishafskust, som under expeditionen blifvit undersökta i 

 floristiskt hänseende: 



Lat. N. LoDg. O. fr. Greenw. 



Hvitön 73° O' 70° 40' 



Liandstigningsplatsen på Jalmal 72° 50' 70° 30' 



Dicksons hamn 73° 28' 80° 58' 



Mininön 74° 52' 85° 8' 



Actiniaviken 76° 15' 95° 38' 



Kap Tscheljuskin 77° 36' 103° 25' 



Preohraschenie-ön 74° 45' 113° 10' 



Liandstigningsplatsen SV om kap Jakan 69° 22' 177° 38' 



