8 KJELLMAN, OM VÄXTLIGHETEN PÅ SIBIRIENS NORDKUST. 



Lat. N. Long. V. fr. Greenw. 



Ir-kajpij 68° 55' 179° 25' 



Pitlekaj 67° 5' 173° 24' 



Fattar man begreppet tundra i den vidsträckta bemärkelse, 

 som MiDDENDORFF i sitt bekanta reseverk ger deråt, d. v. s. 

 såsom norr om skogsgränsen belägna, svagt vågiga eller stundom 

 mer eller mindre kulliga lågländer eller högslätter ^), så måste 

 alla de trakter på Sibiriens nordkust, hvilka jag haft tillfälle 

 att i växtgeografiskt hänseende undersöka, betraktas såsom delar 

 af ett tundralikt land. En annan uppfattning af tundran har 

 dock också gjort sig gällande och ingått i den växtgeografiska 

 literaturen. I sitt förträffliga arbete »Die Vegetation der Erde 

 nach ihrer klimatischen Anordnung» framställer Grisebach tun- 

 dran såsom en den arktiska florans växtformation, motsvarande 

 de delar af tundran, hvilka MiDDENDORFF kallat Polytrichum- 

 och Lichen-tundran. Tundror skulle enligt Grisebacpi sådana 

 slättländer i de arktiska trakterna kallas, hvilka i följd af sin 

 obetydliga jordvärme äro i högsta grad ofördelaktiga för växt- 

 ligheten och bära endast den mest sparsamma vegetation: Sibi- 

 riens egentliga polaröknar . . . ^). Sannt är att hvad denne 

 växtgeograf benämner tundra från växtfysiognomisk synpunkt 

 måste skiljas från de andra afdelningar af det arktiskt-Sibiriska 

 landskapet, som af honom upptagas och karakteriseras: hans 

 Wiesen, Matten och Gebüsche ^), men den bildar dock ett med 

 dessa i geognostiskt och geologiskt hänseende sammanhängande 

 helt; alla dessa till sitt vegetationstäcke sinsemellan olika om- 

 råden af det arktiska Sibirien utgöra endast olika delar af samma 

 vågformiga slätt. Det är hela denna slätt, som de forskare, 

 hvilka gjort den Asiatiska norden till föremål för sina under- 



') Th. t. Middendorff's Reise in den äussersten Norden und Osten Sibiriens 



IV, sid. 724 och följ. 

 ^) Grisebach: Die Vegetation der Erde nach ihrer klimatischen Anordnung 



Leipzig 1872; I, s. 20. 

 ^) Grisebach: anf. st., s. 53 — 57. 



