ÖFVERSIGT AP K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAK 1879, N:0 9. 17 



Actiniavikeu) Pleuropogon Sabini. Af monokotyledona arter 

 träffar man, utom de nu nämnda, Luzula hyperborea, L. arctica 

 och Juncus biglumis samt vid stranden af de små. vattensamlin- 

 garne ofta Arctophila pendulina, den senare stundom i stor 

 mängd och i mer sluten, oblandad massa, än fallet är med andra 

 arktiska växtarter. Dikotyledonerna äro icke uteslutna från 

 denna kustafdelning, men de förekomma ingenstädes synnerligen 

 talrikt och utgöra en underordnad beståndsdel af växtligheten. 

 Jag har antecknat 15 arter funna på kärrmarken; bland hvilka 

 Nardosmia frigida, Pedicularis hirsuta, Saxifraga stellaris, S. 

 cernua, Chrysosplenium alternifolium, Cardamine pratensis, Cochle- 

 aria fenestrata f. typica, Stellaria Edwardsii och S. humifusa 

 torde kunna anses såsom de vanligaste och vidsträcktast utbredda 

 längs kusten. I vattensamlingarna växa Ranunculus hyperboreus 

 och Caltha palustris, och på bäckstränderna Ranunculus nivalis, 

 R. pygraseus, Saxifraga nivalis, Oxyria digyna, Salix polaris och 

 S. arctica jemte några få andra. I sjelfva kustranden af kärr- 

 marken har jag på några ställen funnit en del arter, hvilka jag 

 icke träffat annorstädes, bland dessa en Primulacé, som jag ännu 

 icke lyckats bestämma till arten. Detta strandbälte utgör också 

 ett omtyckt tillhåll för några andra arter och former, hvilka 

 dock alla förekomma annorstädes, såsom t. ex. Saxifraga rivularis, 

 S. flagellaris. Cochlearia fenestrata företrädesvis formen prostrata 

 Malmgr., Steilaria humifusa och Catabrosa algida. — Sådan 

 jag nu sökt beskrifva kärrmarken ter den sig i allmänhet. Sådan 

 har jag funnit den flerestädes vid Dicksons hamn, såväl på öarna, 

 som fastlandet, vidare vid Actinia-viken,' på Preobraschenie-ön, 

 vid vår landstigningsplats sydvest om kap Jakan, vid Ir-kajpij. 

 Åtskilliga sträckor på Hvitön synas också utgöras af sådan. 

 Synnerlig rik och yppig var den sydvest om kap Jakan, framförallt 

 i närheten af de gamla tältplatser som funnos der. Här påminde 

 den mest om en gräsäng med saftig grönska. Men understundom 

 är dock dess utseende ett annat. Så var fallet på ett ställe 

 vid Actinia-viken, der såsom det tycktes en större vattenmassa 



Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. Arg. 36. N:o 9. 2 



