34 ALMaUlST, LICHENOL. IAKTTAGELSER PA SIBIRIENS NORDKUST. 



sanguinea, Solorina crocea, Stereocaula, Cladonia-phyllocladieiv 

 Alectoria jubata, Parmelia saxatilis m. fl. Först längre upp på 

 ön och egentligen blott kring de talrika små sötvattensamlin- 

 garnas träskiga stränder samt i diken och kärr var marken grön,, 

 och här funnos temligen yppiga större lafarter, Nephroma arcti- 

 cum, Peltigerse, Cetraria hiascens. DritVed fanns i riklig mängd, 

 temligen frisk på stranden och mera rutten högre upp. Den 

 var enformigt men rikt bevuxen med Caloplacse, Lecanora varia, 

 Lecideae, Buellia myriocarpa, Pertusaria oculata, Cladoniee, ofta 

 nog särdeles yppiga. Den närmast drifvedsstocken liggande moss- 

 och lafskorpan var ovanligt rik på utvecklade lafvar. 



Hvitöns laffiora är särdeles reducerad, ej blott med afseende 

 på artantalet utan äfven med afseende på individens utveckling, 

 beroende på bristande skydd, ogynsam grund, frånvaro af sten 

 m. fl. orsaker. Usneacei funnos helt sparsamt, Cladoniacei tal- 

 rikare men sällan med väl utvecklade individ; bland Parmeliacei 

 tycktes blott Cetraria hiascens i kärren trifvas väl. Scleroli- 

 chenes sågos ej, ej heller kunde någon Calicié upptäckas på den 

 murkna drifveden. De högre växterna representerades af små 

 och förkrympta gräs, halfgräs, Saxifraga-arter, de flesta höjande 

 sig blott få linier öfver sanden, högst få individ nådde en höjd 

 af en fot. Ingen pilart anträfi'ades. 



4. Jaliiial (norra kusten vid Malyginsundet 72° 52' N. Lat. och 

 70° 10' O. Long. Gr.) besöktes den 4 Aug. Uppehåll 2 

 timmar. 



Här gjordes blott en flyktig undersökning pä en strandvall 

 af lera, som från 30 fot stupade brant ned i hafvet samt på 

 den innanför liggande, rikt bevattnade och med gräs temligen 

 tätt bevuxna tundran. Afven här saknades sten helt och hållet. 

 Lafvegetationen föreföll lik den på Hvitön, men ojemförligt yppi- 

 gare. Cladonior funnos här i mängd, rikt utvecklade, men sällan 

 i frukt; Parmeliaceerna äfvenledes frodiga och med flera arter 

 än på ön. Slutligen förekom här ehuru sparsamt Alectoria 

 ochroleuca. 



