ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 187 9, N:0 9. 35 



5. Dicksous ö (vid Jenisejs mynning 73° 29' N. Lat. och 80° 36' 



O. Long. Gr.) besöktes den 8 ocii 9 Aug. 



Bergarten är plutonisk, finkornig och särdeles seg samt inne- 

 håller ej obetydligt med kalksilicat (enligt Nordenskiöld). Blott 

 den sydöstra delen af ön, som är 10 eng. mil i omkrets, var 

 föremål för min undersökning. Norra stranden bestod här al 

 skarpkantade smärre klippblock, hvilka voro blottade på all 

 vegetation, oaktadt hamnen skyddade dem för vågsvall. Kanske 

 först 10 fot öfver vattnets yta och något inåt land får stenarne 

 en beklädnad af lafvar, Rhizocarpon- och Lecidea-arter, Gyro- 

 phoree (erosa, hyperborea, cylindrica, proboscidea), Lecanora 

 (varia, atro-sulphurea), Acarosporse (fuscata, molybdina), Sporo- 

 statia Morio, Toninia lugubris. Blott helt få individ af familjen 

 Verrucariacei anträffades på stenar och blott på sådana ställen, 

 der vatten sipprade fram. Den steniga stranden höjer sig hastigt 

 till en 50 fot hög ås. Innanför denna nedkommer man i en 

 djup dal, i hvars botten låg en stor snödrifva, närmast hvilken 

 den lösa leran var blottad på all vegetation så när som på en 

 och annan tufva Catabrosa algida eller Stereocaulon. Söder om 

 denna dal vidtog åter en brarrt sluttning öfversållad af störie 

 och mindre, skarpa stenblock med djupa hål och grottlika bild- 

 ningar mellan sig. Denna stenur var särdeles rikt öfvervuxen 

 med laf. Stenarne täcktes af Parmelise (mest centrifuga, alpi- 

 cola, lanata, incurva men äfven conspersa och olivacea * sore- 

 diata), Cetraria Fahlunensis, Lecanora sordida jemte förut upp- 

 räknade. Mellanrummen mellan stenarne voro fyllda af yppigt 

 vegeterande Cladonise (rhangiferina, uncialis, gracilis, bellidiflora 

 m, fl.), Cetrariae (nivalis, cucuUata, islandica, hiascens, nigricans), 

 Dactylina arctica i stora tufvor, Alectorise (jubata, nigricans, 

 ochroleuca) m. fl. 



Omedelbart från toppen af sistnämnda ås vidtager en tem- 

 ligen väl bevattnad gräsmark, hvilken med afbrott af enstaka 

 steniga kullar sträcker sig ända till södra stranden, långsamt 

 sluttande mot denna. Här fanns bland det täta gräset ej sär- 

 deles mycket lafvar; de som funnos voro ganska väl utvecklade: 



