ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAK 187 9, N:0 9. 91 



Redan tidigt var man vid anläggningen af vattenbyggnader 

 betänkt på bestämmandet af höjdmärken, för att derefter ordna 

 dessa byggnaders utförande och underhåll. Dessa märken voro 

 dock endast af lokalt intresse, utbredningen och tillökningen 

 af de för Holland så helt och hållet egendomliga dammbyggna- 

 derna bragte vederbörande intressenter icke allenast mer och 

 mer i beröring, utan stundom äfven i häftig tvist med hvarandra. 

 De små inländska »sjökrigen», förda än angående brist, och än 

 angående öfverflöd på vatten, de ändlösa trakasserierna af gran- 

 nar emot hvarandra, de oräkneliga raagtmissbruken från polder- ^) 

 styrelsernas sida o. s. v. hade förorsakat stora obehag. Häraf 

 uppstod nödvändigheten att antaga och fastställa ett ömsesidigt 

 samband mellan de skilda intressena, hvilket åter för sitt be- 

 varande fordrade bestämmandet af höjdmärken. 



Framförallt betingade det inländska vattenafloppet — det, 

 som måste emottagas och genomsläppas af lägre belägna trakter — 

 större noggrannhet vid antagandet af de för vattenbyggnaderna 

 nödvändiga jemförelseplanen, hvilka utmed hafvet bestämdes efter 

 den höjd, hvartill detsamma på olika ställen steg vid utom- 

 ordentliga »stormfloder»; likaledes bestämdes vallhöjderna utmed 

 flodstränderna efter märkena för ovanligt höga vattenstånd. 



Emellan alla sådana särskilda och lokala höjdbestämmelser 

 felades, såsom antydt är, det nödiga sambandet — en brist, som 

 hindrade de i och för uppskattandet af allmänna lutningen, så- 

 väl hos landet som floderna, nödvändiga jemförelserna. I förra 

 århundradet började denna brist blifva allt mer och mer känn- 

 bar, hvilket år 1727 gaf Landtmätaren Cruquius anledning att 

 föreslå Hollands »stater» utförandet af nivelleringar samt an- 

 bringandet af en fixpunkt (Peijlnagel), efter hvilken »man skulle 

 kunna afmäta vatten och stränder samt vallar och andra vatten- 

 byggnader». Ar 1751 utförde Ofverläraren Lulofs tillsammans 

 med en Landtmätare BoLSTRA afvägningar, hvilka fortsattes 

 några år bortåt. Senare, år 1770, började Ofverste Lotzy ut- 

 gifvandet af en »Samling af vattenhöjder», dervid beklagande 



') Af vallar iastängd lägländ trakt. 



