103 



Öfversigl af Kongl. Vetenskaps-Akademiens Förhandlingar 1879- N:o 9. 



Stockholm. 



En metod för geodetisk basmätning med stålband. 

 Af Edv. Jädeein. 



[Meddeladt den 12 November 1879.] 



De inom geodesien mest förekommande och vigtigaste mät- 

 ningsoperationerna, horisontel vinkelmätning och basmätning, böra 

 naturligtvis så anordnas, att de svara mot hvarandra i nog- 

 granhet. Hvad beträffar den högre geodesien (triangelmätningar 

 af första ordningen) är härför väl sörjdt, enär de vinkelmätnings- 

 instrument, som numera dervid begagnas, förmå bestämma vink- 

 larna med en noggranhet af omkr. 0".2 och basapparaterna gifva 

 längderna på Vioooooo '^ä^'' l^^ilket, då ju 206265" gå på enhets- 

 cirkelns radie, är den noggranhet, som vinkelmätningsinstruraenten 

 fordra. Deremot begagnar man sig ofta (t. ex. vid triangel- 

 mätningar af lägre ordningar) af instrument, som bestämma 

 vinklarna på ungefär 2" när, hvartill borde begagnas en bas- 

 apparat, som mätte med en noggranhet af ungefär Viooooo' P^ 

 samma gäng mätningen med densamma vore i motsvarande mån 

 lätt att utföra i jemförelse med användandet af den finare bas- 

 apparat, som nyss blifvit nämd; — men man har hittills varit 

 i saknad af en sådan. 



Då det naturligtvis ej kan komma i fråga att till dessa 

 mindre fina mätningar använda samma basapparat som vid 

 första ordningens triangelmätning, emedan man ju helst önskar 

 att jemväl den möda och de omkostnader, som offras på vinkel- 

 och längdmätning, skola vara likformigt fördelade, så har man 

 derför, der så varit möjligt, sammanknutit dessa mätningar med 

 trianglar af första ordningen och sålunda utgått från en sida i 



