ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAK 1879, N:0 9. 111 



tecken. Om bandets längd betecknas med L och räta afståndet 

 mellan dess ändpunkter med a, så är 



a a 



eller genom serieutveckling 



^ = ^MÄ + T^ (å)' + 1727^475 (å)' + • • •) 

 och 



(6) . . . . L — a = 2^ + jö^4 + • • • 



Om åter den del af kurvan, som innefattas af bandet, anses så- 

 som en del af en cirkelbåge med en radie, som, enligt eqv. (3), 

 för det horisontela läget är /c, så blir 



L — a = 2k[ are Sin ^^ — ^| 



~ 24.i5;2 ' 640. yt* 



Af det värde på k (338 meter), som i det följande visas vara 

 det, som bör användas för Tekniska högskolans band, visar si^ 

 att andra termen i dessa båda uttryck för L — a uppgår till 

 blott omkring 0^^^.0001 och O^^i^.OOl samt att det sålunda är 

 tillåtligt att anse bandkurvan såsom en cirkelbåge. 

 Ur eqv. (5) kan härledas 



(7) k = 



^ OJ 2/ 



För här i fråga varande band är vigten mellan begynnelse- 

 och slutstrecken 0.9304 <S och i = 20™, således 



CO = 0.04652 'S, 

 hvarför 



k = 21.50 X T X -• 



y 



För horisontelt läge, då ju för bandets ändpunkter -|- är ungefär 

 + 0.03, ser man af den i det föregående gifna tabellen, att faktorn 



h 



— i (7) ändrar värdet för k med blott omkring '/jooo af det hela 

 och sålunda kan sättas lika med ] . I detta fall har man derför 

 (8) /c = -;;^(=21.5x T), 



