ÖPVERS]GT AF K. VETEKSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 187 9, N:0 9. Il7 



af åtminstone 3™°*. Då nu den korrektion, som erfordras för 

 reduktion till horisontelt afstånd, approximatift uttryckes genom 



der 11 är höjddifFerensen och L bandlängden, så erhålles 



clK = I dh. 



■Önskar man erhålla K på 0^^.\ när, under det att dh 



är 3™°S så är 



fe _ J_ 

 L ~ 30' 



d. v. s- att en stigning af 1 på 30 är den högsta tillåtna. Dock 

 är det uppenbart, att, om undantagsvis vid en eller annan band- 

 längd stigningen skulle vara t. o. m. 1 på 10, så riskeras dervid 

 i det hela ej synnerligen mycket, i synnerhet om vid dessa till- 

 fällen större omsorg än vanligt egnas åt nivelleringen. 

 Af eqv. (4) framgår genom serieutveckling: 



a^) i=i-i{ir-i(ir---- 



Betecknas ordinatorna för bandets ändpunkter med y^ och 



j/„, deras differens, som är höjdskilnaden vid nämda punkter, 



med h och kurvlängderna, räknade från nedersta punkten, med 



/, och I,,, så är enl. (15) 



Il ^"^ _^ _ ^^— ^»' 



k 1s h 2ä;2 ■ • ■ • 



Men I, — /„ är bandets längd X; om derjemte kurvans 

 längd, räknad från nedersta punkten till bandets midtpunkt, ut- 

 märkes med A, d. v. s. 



I =— 2— 

 I, ^1+^ 



2 ' 



så är approximatift 



^ kh 



