Öfversigt af Kongl. V^etenskaps-Akademiens Förhandlingar 1879. N:o 10. 



Stockholm. 



Om upptäckten af den Eulerska summationsformeln. 

 Af Gustaf Eneström. 



[Meddeladt den 15 December 1879.] 



Inom matematiken finnas som bekant en mängd formler och 

 satser, hvilka af ålder varit uppkallade efter någon viss mate- 

 matiker, och härom är naturligtvis i allmänhet ingenting annat 

 än godt att säga, enär formeln eller satsen på detta sätt kan 

 vida enklare betecknas, än om man vore tvungen att vid hvarje 

 särskildt tillfälle anföra dess lydelse. Skulle nu också den histo- 

 riska forskningen kunna uppvisa, att den matematiker, efter 

 hvilken namnet blifvit taget, icke varit den förste framställaren, 

 utan att äran af upptäckten egentligen tillkommer en annan, så 

 kan det visserligen synas, som om^ en orättvisa mot denne sist- 

 nämnde vore begången, och att denna orättvisa omedelbart borde 

 godtgöras genom att återbörda formeln eller satsen åt den rätte 

 upptäckaren. Emellertid torde det i allmänhet vara mindre råd- 

 ligt att genast företaga en sådan ändring af namnet, åtminstone 

 om detta redan vunnit allmänt burskap, enär genom sådant för- 

 farande en betänklig oreda skulle kunna uppstå inom den mate- 

 matiska terminologin. Härtill kommer dessutom, att prioritets- 

 frågan stundom kan af olika forskare besvgiras på ett alldeles 

 motsatt sätt. Och exempel för att bestyrka möjligheten af detta 

 sist anförda förhållande äro ju ej svåra att finna; vi behöfva 

 blott påminna om den gamla, ännu oafgjorda tvistefrågan an- 

 gående befogenheten af namnet indiska siffror. 



Dock — i ett fall synes oss den historiska forskningen med 

 skäl böra ega en röst vid bestämmande af en dylik terminologi, 



