48 ENESTRÖM, LIPRÄNTEBERÄKNINGSMETODER. 



rent metodisk synpunkt är det värdefallaste, men att å andra 

 sidan De Witts metod är skarpsinnigt uttänkt och väl lämpad 

 till de kalkyler, för hvilka den var afsedd. OcU då därtill 

 kommer, att De Witt var den förste, som försökte bryta väg 

 pä detta förut obanade område, så borde lians specialmetod vara 

 väl förtjänt af en framstående plats i lifränteteoriens historia. 



Emellertid synes en sådan plats ännu icke hafva kommit 

 De Witts metod till del. Hans undersökningar om kroklinier 

 hafva ända sedan Montuclas tid ^) med beröm omnämts af 

 matematikens historieskrifvare, men hans arbete i lifränteteorien 

 har vanligen blott i förbigående omtalats. En anledning härtill 

 har naturligtvis varit detta arbetes ytterliga sällsynthet^), men 

 äfven sedan det blifvit ånyo utgifvet och således lättare till- 

 gängligt, har dess värde enligt min mening icke blifvit tillräck- 

 ligt uppmärksammadt. Visserligen har Cantor ganska utförligt 

 refererat De Witts beräkningar, 3) men på ett sätt, som icke 

 låter dennes tillvägagående framstå i synnerligen gynnsam dager. 

 Detta beror nog till en del på De Witt själf, hvilken icke blott 

 uttrycker sig oklart eller till och med vilseledande, utan äfven i 

 början af sin skrift gör helt andra förutsättningar om propor- 

 tionen mellan antalen dödsfall under de olika åldersperioderna, 

 än de, som vid beräkningarna komma till användning. Men 

 äfven Cantor är icke alldeles utan skuld, enär han dels icke. 

 framhållit De Witts tysta öfvergång till andra förutsättningar, 

 dels missförstått dennes antagande om dödligheten under den 

 första af de fyra perioderna. Om detta uttrycker sig Cantor 

 på följande sätt:'') »Was den Einflass der Sterblichkeit betrifft, 

 so wird angenommen, dass während der vollen Kraft des mensch- 

 lichen Lebens, für welche als Geltungsdauer die ganze Zeit vom 

 4. bis zum vollendeten 53. Lebensjahre vorausgesetzt ist, es gleich 

 wahrscheinlich sei. dass ein Mensch im unmittelbar folgenden 

 Jahre am Leben bleibe oder sterbe». Men ett sådant antagande 



') Se MoNTUCLA, Historie des mathématiqties II (Paris 1758), sid. 124 — 125. 



^) Jfr MoNTUCLA, anf. arb. sid. 125. 



») Cantoe, auf. arb. III : 1, sid. 42—45. 



*) Cantor, anf. arb. III : 1, sid. 43. 



