ÖFVERSTGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 189 G, N:0 1. 49 



är oförenligt med De Witts förfaringssätt vid beräkningen, och 

 skulle för öfrigt leda till den orimliga konsekvensen, att af 

 100,000 treåringar blott lOO.OOOCD^*» =0-09537 skulle uppnå 23 

 års ålder. Också har Cantor på visst sätt dementerat sig själf, 

 då han på ett följande ställe i sin framställning anmärker,^) att 

 enligt De Witts antagande ett treårigt barns död med lika stor 

 sannolikhet kan förväntas komma att ske under hvilket halfår 

 som hälst inom åldersperioden 3 — 53 år. 



Den, som genomläser Cantors framställning, kan därför icke 

 gärna få någon annan föreställning, än att De Witts resultat 

 framkommit genom en följd af felaktiga slutledningar, och att 

 det alltså här icke kan vara tal om någon vetenskaplig metod. 

 Och då ingen annan utförlig redogörelse för De Witts lifränte- 

 beräkningssätt är mig bekant,-) så torde den nu verkställda 

 undersökningen därmed vara tillräckligt motiverad. 



1) Cantor, anf. arb. III : 1, sid. 44. 



-) Enligt benäget meddelande af prof. D. J. Kortewkg bar en engelsk öfver- 

 sättning af De Witts skrift hlifvit införd i Assurnnee Magazine 2 

 (London 1853), och en annan ar 185G i Amerika utgifvits af R. G. B.'\rn- 

 WELL. Ingendera af dessa öfversättningar synes dock bafva tilldragit De 

 Witts metod någon större uppmärksamhet. En äldre fransk öfversättniug 

 från år 1709 citeras i Laurents Tratte du calciil des probabilités (Paris 

 1873) sid. 268. 



Öfmrs. af K. Vet.-Aknd. Förh. 1896. Arg. 53. N:o 1. 



