18 BACKLUND, THEORIEN FÖR DE ELEKTRISKA STRÖMMARNE. 



omedelbart efter nämnda eqvationer. Äfvenledes måste de mag- 

 netiska störningar, som i föregående n:o omtalats, för den ifråga- 

 ställda arktiska trakten härledas från en potenti.al (13) med 

 ändrade tecken för %, X, ,«. Alltså skola såväl de ordinära 

 dagliga som de extra ordinära, af värmeströmningar i solen fram- 

 kallade, magnetiska variationerna, — men ej störningarna af 

 slaget (11), — för de inom zonen för minimaltemperaturen 

 belägna arktiska trakterna blifva motsatta mot de variationer af 

 samma slag, som de magnetiska elementen erfara å orter i den 

 norra hemisferen på andra sidan om den samma zonen i). Att 

 de magnetiska störningarna, såväl de ordinära som de andra, 

 visa motsatta karakterer ä orter innanom och utanför norrskens- 

 bältet, det har tydligt ådagalagts af observationerna, hvilket långt 

 förut blifvit anmärkt af professor AuG. Wukander i hans verk 

 Observations magnétiques faites pendcmt V expedition arctique- 

 suédoise en 1872—1873, K. Sv. Vet.-Ak. Handl. B. 13, N. 15, 

 Stockholm 1876, och äfven senare af honom uttryckligen fram- 

 hållits vid de Skandinaviska Naturforskarnes möte i Stockholm 

 7 — 14 Juli 1880. Se detta mötes Förhandlingar sidd. 135 — 147 

 eller afhandlingen i Meteorologische Zeitschrift 1880: Von den 

 magnetischen Verhältnissen in den arktischen Gegenden von Dr 

 Aug. Wijkander in Lund. (Se ock S. Lemström: Om jyolar- 

 Ijuset, Stockholm 1886, sidd. 22 — 33). Och att jag anser, att 

 ett nära sammanhang råder emellan norrskensbältet och den ofvan 

 omtalta zonen för minimaltemperaturen, och skälet för denna 

 min åsigt, det skall framgå af efterföljande n:o 71. 



70. Extra ordinära störningar hos jordens magnetiska 

 poler. — Jag har redan nämnt, att jordens athmosfer polariseras 

 af den i n:o %Q och 67 antagna ändringen df.i. Angående denna 

 polarisation må man emellertid framförallt lägga märke till följande. 

 — De magnetiska axlarne för luftpartiklarne ändra riktning från. 

 J, som skall vara axelriktning för luftpartiklarne vid athmo- 



') För den motstående antarktiska trakten gäller naturligtvis, enligt det före- 

 gående, ett liknande undantagsförhällande. 



