ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1896, N:0 1. 17 



som är riktad till solen, när detta uttryck är positivt, men rik- 

 tad från solen, när det är negativt. Detta gäller dock ej söder 

 om den magnetiska eqvatorn. Där blir förhållandet motsatt, ty 

 strömmarne (a) komma där ytterst (på det torra lufthöljets öfre 

 yta)^) och i sammanhang härmed blir för den södra hemisferen 

 a — a' = Ä; (a + 5 sin ^ sin (5 + c cos (f> cos 8 cos {t — vj), k positivt. 

 69. Magnetiska stövmingar i polartrakterna. ■ — För en viss 

 arktisk trakt och den diametralt motstående antarktiska lider 

 föregående sats undantag. Då nämligen, efter hvad jag utvecklat 

 i n:o 53, i norra hemisferen finnes en hel rad af orter, hvardera 

 med ett minimum af årstemperatur relativt alla andra orter på 

 «amma meridian, och dessa orter äro belägna på en nära cirkel- 

 rund kurva, som går genom den geografiska polen och ganska 

 nära den magnetiska, h vilken den omsluter och af hvars meri- 

 dian den delas i tvänne kongruenta hälfter-), så är klart, att 

 vattenångehöljet får ett minimum af mäktighet längs en sluten 

 kurva, nämligen just öfver den nämnda nära cirkulära, och att 

 därför utmed denna kurva ett genombrott af det underliggande 

 torrare lufthöljet må anses möjligt. Jag antar, att dylikt genom- 

 brott verkligen alltid äger rum. Då förefinnes öfver den arktiska 

 trakt, som ligger innanför den anmärkta cirkulära kurvan, samma 

 arrangement mellan höljena (af vattenångor och torr luft) som 

 söder om den magnetiska eqvatorn (med undantag för den mot- 

 stående antarktiska trakten). Och så som, enligt n:o 30 och 64, 

 athmosferiska strömmar uppsamlas pä och utbreda sig öfver dessa 

 höljen, är det tydligt, att för nämnda arktiska trakt den dagliga 

 variation af de magnetiska elementen, som vi erhålla ur de i 

 Bih. B. 20, Afd. I, JN. 2, sidd. 11, 12 angifna formlerna, skall 

 ändras till tecknet. Likaså måste gälla för de andra ordinära 

 ■dagliga variationer, som bero af värmet från solen och som äro 

 framställda i n:o 64, att de för den nämnda arktiska trakten 

 skola beräknas ur eqvv. (7) och (7') med ändradt tecken för 

 högra membra. Jag får härför blott hänvisa till hvad som sagts 



') Jfr med hvad som yttrats i n:o 64 strax före formlerna (7) 

 2) Bih. B. 21, Afd. I, N. 2, sidd. 26, 27. 



Öfversigt af K. Vet.-Akad. Förh. 1896. Arg. 53. N:o 1. 



