ÖFVEKSIGT AF K. VETBNSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1896, N:0 1. 11 



tikelbildniiigen inom jorden tilltaga och dessliives magnetismen med 

 axeln J" inom athmosferen och inom jordkärnan växa ända till 

 dess ett stationärt tillstånd inträdt. Härvid är dock väl att 

 märka, att, så länge i jorden finnes en omagnetisk jordskorpa, 

 förutsätter ett magnetiskt jemvigtstillstånd elektriska strömmar 

 på jordskorpans yta, som skulle fortlöpa längs de isokliniska 

 linierna och icke utöfva någon verkan på jordkärnan, men för 

 athmosferen upphäfva all magnetisk verkan från jordens fastare 

 delar. En magnetisk punkt (d. ä. magnetisk pol) i athmosferen 

 skulle i hvarje fall icke lida någon magnetisk inverkan alls från 

 jord och sol tillsamman. Det bör således, medan ett dylikt jem- 

 vigtstillstånd närmar sig, förefalla som om intensiteten af den 

 permanenta jordmagnetismen år för åi' aftoge, och det i form- 

 lerna i n:o 23 ingående Ju skulle följaktligen vara negativt, — 

 men jordens magnetiska verkan utanför athmosferen skall sam- 

 tidigt växa liksom om tjockleken af jordskorpan minskades. 

 Dock må vi äfven lägga märke därtill, att för sjelfva luftpar- 

 tiklarna växer kanske deras magnetism af skäl, som jag nu 

 skall framställa. 



I början af n:o 63 anmärkte jag, att ingalunda det vore 

 orimligt att antaga, att alla ethervågor från solen härrörde från 

 däri befintliga elektriska strömmar, och i sammanhang härmed 

 skulle nian kunna antaga såsom ett sluttillstånd for jorden, att 

 solvågorna frambragte för jordens athmosfer och för jordkärnan 

 endast elektriska strömmar, men för jordskorpans partiklar endast 

 värmeoscillationer'). Då skulle man åter skrifva M" i st. f. M 

 och M" i st. f. M\ d. v. s. man skulle gifva åt M och M de 

 större talvärden, som vi funnit i den föregående uppsatsen för 

 Jf" och M'" . Härmed blefve magnetismen för jordens athmo- 



') Vi må erinra oss, hvad för skillnad i dessa afhandlingar gjorts emellan 

 värmeoscillationer och sådana rörelser, hvari en elektrisk ström försätter 

 punkterna 8 inne i strömmen. Värmerörelsen utgöres af kontinuerliga enkelt- 

 harmoniska volum- och tyngdpunktsrörelser, däremot är rörelsen hos punk- 

 terna inne i en elektrisk ström sammansatt af tvänne halfoscillationer af 

 motsatt slag, skiljda åt genom ett jemförelsevis ofantligt långt tidsrum, 

 hvarunder både volum- och tyngdpunktsrörelseu är likformig. 



