ÖFVEESIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1896, N:0 1. 5 



Men häraf kunna vi då vidare sluta angående M, som till- 

 hör solmagnetismen med axeln J såsom dess moment, och om 

 M", som tillhör på analogt vis det därmed i sammanhang stå- 

 ende solvärmet (se n:o 44 och 45), att likaledes 



M" = J/|/18. 



Vi antaga då endast, att med de båda slagen af elektriska 

 strömmar äro förbundna värmerörelser i samma proportion, liksom 

 om elektriska strömmar och värmevågor inom solen hade samma 

 yttre orsak, — såsom fallet var för det i föregående n:o betrak- 

 tade punktaggregat, som4till slut blef en magnetisk kropp. 



Märkas bör, att det värde, vi efter den senaste formeln') 

 skulle erhålla för log Ji", blefve 41,09 och stämmer utmärkt 

 väl med det värde, som jag tidigare i n:o 53 genom helt andra 

 betraktelser härledt för samma qvantitet och som är 41,07. 



64. Om den af en orts temperatur beroende ändringen of 

 Olatens magnetiska element. — Af den dagliga variationen af luft- 

 temperaturen afficieras ej jordmagnetismen med axeln .7", men 

 ändock de magnetiska elementen D, H, Z. Beträffande frågan 

 om huru dessa element bero af lufttemperaturen, må jag först an- 

 märka, att en daglig variation af dem förorsakas enligt n:o 30,31 

 af elektriska strömmar på de två höljen af vattenångor och ton- 

 luft, som omsluta det fastare jordklotet och genomskära hvar- 

 andra vid den magnetiska eqvatorn, och att enligt n:o 62 dessa 

 strömmar beledsaga solvärmet samt fortplanta sig med detta. 

 Och om fortplantningen af värmet öfver ett af höljena gäller, 

 att, efterhand som värmet absorberas, förorsakar det en utbugt- 

 ning af höljet, en våg på höljets yta, hvilken har samma all- 

 männa karakter, som den våg har, som solen genom sin attraktion 

 frambringar i oceanen. Det är också endast därigenom, att hvar 

 och en våg, som af värmet sålunda alstras på en öfre del af ett 

 af höljena, efterhand utbreder sig sjelfständigt öfver hciljets hela 

 yta, som de elektriska strömmar af den förevarande arten fram- 

 kommit, hvilka vi finna på höljenas undre ytor såsom beledsagare 



'') med, som förut, log M = 40,4 G i CGß enheter. 



