4 BÄCKLUND, THEORIEN FÖR DE ELEKTRISKA STRÖMMARNE. 



inträdt. BeskafFenheten af detta tillstånd beror naturligvis vä- 

 sendtligen på de utifrån kommande vågornas styrka. Af dessa 

 vågor måste för öfrigt åtskilligt ha uppsamlats inom partikeln 

 och därinom cirkulera mellan dennas mera centrala kärna och 

 hvad som en gång förut varit hölje därför, samt sålunda bilda 

 en elektrisk ström, hvilken sedan, då partikelns form är cy- 

 lindrisk, kommer att vid en följande anslutning af partikeln till 

 en bredvidliggande likadan partikel omkastas på det sätt, som 

 anmärktes i n:o 7^). Dessa slags strömmar ökas i mån som par- 

 tiklarne växa. Af det ursprungliga punktaggregatet har blifvit en 

 sammanhängande kropp med till slut konstant magnetisk karakter. 

 63. Det är sjelfklart, att vi måste antaga såsom allmänna- 

 ste fall, att värmerörelse existerar inom hvar och en af de tvä 

 senast betraktade kropparne, ty oupphörligen utgå värmevågor 

 från de elektriska strömmar, som kretsa omkring kropparnes 

 partiklar och göra dem magnetiska, och af dessa värmevågor 

 försättas i allmänhet kropparnes punktkulor S i värmeoscilla- 

 tioner. Sålunda vore det väl ej orimligt att förutsätta för solen 

 endast elektriska strömmar, som skulle på samma gång inducera 

 magnetism hos jorden och vara enda orsak till värmet, men 

 sannolikast är, efter hvad som nyss nämndes, att inom solen 

 äfven värmevågor finnas och att värme kommer till jorden både 

 från solens elektriska strömmar och från värmerörelsen i solens 

 inre. Genom studium af å ena sidan det oss dagligen tillsända 

 solvärmet och ä andra sidan den magnetism, som härrör från 

 elektriska strömmar på solens yta och på därmed koncentriska 

 sferer i solens inre, som föranleda, enligt den åsigt, jag utvecklat 

 i min uppsats i Bih. B. 20, Afd. I, N. 2, den observerade dag- 

 liga rörelsen hos magnetnålen-), — ha vi nyligen funnit om M'", 

 som tillhör det nämnda värmet (se n:o 50 i Bih. B. 21, Afd. I, 

 N. 2), och om M', som på analogt vis tillhör de nämnda sol- 

 ström marne, att 



M'" = M'\^18. 



') i Öfvers. f. 1893, N. 1, sidd. 14, 15. 



^) Om vigtiga, af värmet beroende, tilläggstermer handlar dock närmast följande ii:o. 



