240 ENESTRÖM, BEFOLKNINGSSTATISTISKA DÖDLIGHETSFORMLBR. 



ningen, erhålla vi för decenniet 1881 — 1890 följande medel- 

 värden : 1) 



^^_i = 1777-2, é?^ = 728-6, 

 L^ = 40,006-8 , X', = 39,400-6 , 

 I)^ = 248-4 . 



Vid beräkningen af den sista termen i nämnaren till ékv. 

 (12) kunna vi utan nämnvärdt fel antaga-) 



10:, ^i = 0-0055 , it'^ = 0-0062 , 

 och däraf följer, att 



under det att 



i(X, + Z', + ^.) = 39,827-9 , 



hvadan det förra värdet blott är omkring 0-003 % af det senare. 

 Besinnar man ytterligare, att talen e,K^\ och e^ äro osäkra på 

 vida mer än 6 enheter,^) så inses, att man utan någon som 

 hälst betänklighet kan i praktiken använda formeln 



o) . . . Züa; = —■ = :^-T , 



i(Z^ + L'^ + i>J + lie-x-i — e^) 



och man behöfver icke för att bestämma iVj-, känna de föregående 

 ?f -värden a. 



Genom ekvationen (13) hafva vi således erhållit en för 

 praktiska behof afpassad lösning af den föreliggande frågan, 

 under förutsättning att antalet personer, som vid ett visst ålders- 

 stadium emigrera, är likformigt fördeladt öfver hela kalender- 



1) Jfr Befolkningsstatistik. Ny följd. XXXII: 3, sid. LVl, och XXXII: 1 

 (Stockholm 1892), Bihanget, sid. 25. Det förtjänar erinras, att uppgiften 

 om åldern icke hänför sig till emigrationstillfället, utan till årets slut. 



2) Jfr Befolkningsstatistik. Ny följd. XXXII: 3, sid. 170. 



^) I Befolkningsstatistik. Ny följd. XXXII: 3, sid. LIV angifves, att inom 

 åldersklassen 25 — 30 år 175,961 män borde enligt beräkning hafva funnits 

 i Sverige vid 1890 års slut, men att den direkta folkräkningen gaf till re^ 

 sultat blott 165,977 män, och att skiljaktigheten till större delen måste an- 

 ses bero pä ofullständiga uppgifter om emigrationen under decenniet 1881 

 —1890. 



