ÖFVERSIGT AF K. VBTENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1896, N:0 3. 241 



året, och det framgår af ekvationen, att icke ens i detta fall 

 formeln (1) är ur teoretisk synpunkt riktig, ifall eniigrantantalet 

 är olika stort inom två successiva årskullar. Men å andra 

 sidan måste erkännas, att om man använder formeln (1) äfven 

 i händelse af emigration, felet blir mycket obetydligt; så skulle 

 t. ex. för 20-ärige män den svenska mortalitetskoefficienten 

 under decenniet 1881 — 1890 vara enligt formeln (1) 



0-00624 , 



men enligt formeln (13) 



0-00621 , 



således en afvikelse först i femte decimalen. Och huru liten 

 betyd]else en sådan afvikelse har, framgår däraf, att Statistiska 

 Centralbyrån vid sin utjämning af mortalitetstabellerna i stället 

 för 0-00624 insatt 0-00609, och att utjämningen alltså inverkat 

 redan på fjärde decimalen. ^) 



Jag öfvergår nu till det fall, då emigrationen vid ett visst 

 åldersstadium icke är lika stor under hela kalenderåret. Då 

 äro t{t;) och R{v) icke konstanter, och för att i sådant fall 

 kunna erhålla uttryck för w^ borde man egentligen först känna 

 de båda funktionerna. Men några detaljerade uppgifter om de 

 vexlingar, hvilka emigrationen vid ett visst åldersstadium under- 

 går under loppet af ett kalenderår, finnas icke att tillgå, och 

 det gifves därför ingen utväg att med någon grad af tillförlitlig- 

 het bestämma de ifrågavarande funktionerna. Jag antager där- 

 för: 1) att vid hvarje åldersstadium antalen emigranter äro 

 fördelade på de fyra kalenderkvartalen i samma förhållande 

 som samtliga emigranter under år 1891, d. v. s. i förhällandet-) 



0-16:0-46:0-25:0-13; 



2) att inom hvarje särskildt kvartal emigrationen försiggår lik- 

 formigt. Då blifva både r{x) och R{x) inom ett och samma 



') Se Befolkninc/sstatistik. Ny följd. ' XXXII: 3, sid. 171. 

 -) Jfr Befolknincjsstatistih. Ny följd. XXXII: o, sid. LVI. 

 Öfvers. af K. Vet.-Akad. Förh. 1896. Arg. 53. N:o 3. 



