ÖFVEKSIGT AF K, VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1896, N:0 4. 257 



189 — 189,5° utan sönderdelning. Föreningen är lättlöslig i ko- 

 kande alkokol och benzol äfvensom i aceton och isättika, löslig 

 i eter, svårlöslig i gasolja. Af kokande vatten löses den i 

 mycket ringa mängd. Kristalliserar ur alkohol i täta aggregat 

 af radierande nålar, ur Ijenzol i fina, hopfiltade nålar. 



Analys: 



0.1978 gr. gaf 0.5455 gr. kolsyra och 0.0974 gr. vatten. 

 Beräknadt för C|5H,3N02: Funnet: 



C 75.31 75.21 % 



H 5.44 5.46 » 



Till sin kemiska karakter är föreningen indifferent och föga 

 reaktionsbenägen. Den löses hvarken af alkalier eller utspädda 

 syror, ej ens vid kokning. Ur kokande ättiksyreanhydrid ut- 

 kristalliserar den med oförändrad smältpunkt. Vid behandling 

 med natriumnitrit i isättiklösning undergick den ej någon för- 

 ändring. Äfven vid upphettning till 100° i tillsmält rör till- 

 saramans med alkoholiskt kali och jodetyl erhölls större delen 

 oangripen tillbaka. I koncentrerad salpetersyra löses den under 

 öfvergående blodröd färgning och stark värmeutveckling; vid 

 utspädning utfaller en blekt svafvelgul kropp, antagligen en 

 nitroförening. Koncentrerad svafvelsyra ger en svagt gulaktig 

 lösning, i hvilken redan vid ganska lindrig uppvärmning stark 

 gasutveckling inträder, häntydande på en djupgående sönder- 

 delning af molekylen; vid utspädning med vatten erhölls en 

 gulhvit emulsion, ur hvilken någon enhetlig substans ej kunde 

 isoleras. 



Föreningens egenskaper, framför allt dess indifferentism 

 gent emot alkali, antyda obefintligheten af en hydroxylgrupp. 

 Af de bägge tänkbara konstitutionsformlerna 



CßH^ . HC| — tN CfiHä . HC I — ,C0 



CßHs . HC'^ IcOH (1) CfiH^ . Hci^ JnH (H) 



ö b 



torde alltså II vara den sannolikare, hvarföre ock ofvan valts- 

 ett därmed öfverensstämmande beteckningssätt. En dimolekylär 



