260 SÖDERBAUM, DERIVAT AF DIFENYLOXETYLAMIN. 



III. Inverkan af kolsvafla. 



4, 5-Difenyldihydro-2-tio-l, 3-azoxol. 

 CßH^ . HC| — tN 

 CßHj.Hcl JC.SH 







Difenyloxetylamin öfvergöts med eii tili lösning otillräcklig 

 mängd alkohol och försattes sedan med kolsvafla i öfverskott. 

 Då blandningen därefter värmdes, gick basen lätt och fullstän- 

 digt i lösning. Lösningen upphettades till kokning på vatten- 

 bad under återflödeskylare i 8 — 9 timmars tid, hvarunder reak- 

 tionen gaf sig tillkänna genom en riklig utveckling af svafvel- 

 väte. Efter slutad operation inträdde i den afkylda vätskan 

 en ymnig kristallisation af små glittrande, hårda prisraer. För 

 omkristalliseringen användes alkohol. Föreningen är lättlöslig i 

 kokande alkohol och isättika, likaså i kloroform och aceton; 

 äfven af kokande benzol löses den utan svårighet. Af eter 

 upptages den vid ihållande skakning redan vid vanlig tempera- 

 tur, I kokande vatten är den däremot svårlöslig. Kristalliserar 

 i rent tillstånd ur alkohol i långsträckta, ofta stjärnformigt 

 grupperade taflor; ur vatten i korta, spetsiga, mikroskopiska 

 nålar, Smpt 185°. 



Analys : 



I. 0,1870 gr. gaf 0.4827 gr. kolsyra och 0.0885 gr. vatten- 



II. 0.1910 gr. gaf 9.0 kem. kväfgas, mätt vid 20° och 

 763.5 mm. 



III. 0,1919 gr, gaf efter oxidation enligt Klason's metod 

 0.1758 tur. bariumsulfat. 





Beräknadt för 





F 



u n n e t : 





C„H,3NS0: 



I. 





II. III. 



C 



70,59 



70.39 





— — 



H 



5.10 



5.24 





— — 



N 



5,49 



— 





5.33 — 



S 



12.55 



— 





— 12.59 



