270 SÖDERBAUM, OM EN ISOMER TILL DIFENYLOXETYLAMIN. 



lära taflor och äro därigenom lätta att skilja från den af GOLD- 

 SCHMIDT & POLONOWSKA erhållna föreningen, som ur samma lös- 

 ningsmedel alltid kristalliserar i fina nålar. Vid behandling med; 

 utspädda syror går föreningen utan svårighet i lösning och af- 

 skiljes vid neutralisering med alkali ånyo i form af en kristalli- 

 nisk fällning. 



Såsom elementaranalysen ådagalade, föreligger här en isomet^ 

 till Goldschmidts & Polonowskas bas: 



I. 0.1739 gr. gaf 0.5022 gr. kolsyra och 0.1106 gr. vatten- 

 Il. 0.1910 gr. gaf 11.4 kem kväfgas, mätt vid 21° och. 

 768.2 mm. 





Beräknadt för 



Funnet: 





C„H„NO: 



I. II. 



C 



78.87 



78.75 — 



H 



7.04 



7.06 — 



N 



6.57 



— 7.02 



Molekylarvigten bestämdes enligt Raoult-Beckmanns frys- 

 punktsmetod med benzol som lösningsmedel. 



0.2127 gr. åstadkom i 51.5 gr. benzol en depression af 

 0.090^ C. 



Beräknadt för Ci^HjgNO: Funnet: 



M 213 224. 



Kloriden erhålles som en gelatinös, halfgenomskinlig sub- 

 stans, om man genomfuktar basen med en beräknad mängd kall 

 saltsyra, eller om man uppvärmer densamma med utspädd salt- 

 syra och hastigt af kyler den erhållna klara lösningen,, som här- 

 vid stelnar till en halfFast, geléartad massa. Denna amorfa 

 modifikation omvandlas emellertid ganska snart af sig sjelf till 

 en hvit, kristallinisk, af fina nålar bestående substans. Smält- 

 punkt omkring 195°. 



Kloroplatinatet, 20^411^5^0 . H2PtClg, afskiljes i formafen 

 höggul, kristallinisk fällning vid tillsats af platinaklorid till en: 

 ej allt för utspädd lösning af basens klorvätesyrade salt. Fyr- 

 sidiga, snedvinkliga taflor, hvilka, om de under en längre tid 

 lemnas i beröring med moderluten, utväxa till tjocka romboeder- 



