274 SÖDERBAUM, OM BN ISOMER TILL DIFENYLOXETYLAMIN. 



punkten — kan det betraktas såsom i det allra närmaste rent.^) 

 Men då icke destomindre den erhållna mängden af ifrågavarand 

 dibenzoylderivat uppgick till omkring 25 % af totalutbytet, låter 

 detta förhållande knappast förklara sig på annat sätt, än att 

 den ursprungliga basen genom benzovlkloridens inverkan under- 

 gått en partiell omlagring till den vid lägi'e temperatur smäl- 

 tande isomeren. 



Den nu beskrifna, ur henzoinoxim erhållna basiska bipro- 

 dukten af smpt 129° är efter all sannolikhet identisk med en 

 enligt uppgift vid 128° smältande förening, som af Polonowska-) 

 för flera år sedan iakttogs vid reduktion af henzilmonoxim med 

 natriumamalgam i alkohol-isättiklösning, men som på grund af 

 det därvid erhållna dåliga utbytet ej kunde analyseras eller när- 

 mare undersökas. 



Den nu meddelade undersökningen ^) utfördes försommaren 

 1895. Ungefär samtidigt framställdes alldeles samma isodifenyl- 

 oxetylamin af E. Erlenmeyer JUN., ^) ehuru på ett fullkomligt 

 afvikande sätt, nämligen genom inverkan af benzaldehyd på 

 glykokoU enligt ett för öfrigt ännu icke fullt utredt reaktions- 

 förlopp. Den ovisshet om de bägge substansernas identitet, som 

 kunde anses berättigad efter Erlenmeyers första förelöpande 

 meddelande i detta ämne, har sedermera blifvit fullständigt 

 undanröjd genom en direkt jämförelse emellan båda original- 

 preparaten, ^) ehuruväl denna jämförelse till en början icke 

 oväsentligt försvårades genom den egendomliga polymorfi, som 

 karakteriserar åtskilliga af basens derivat. 



') Ett omsorgsfullt renadt preparat af deana bas smälte enligt min iakttagelse 



konstant vid 163 — 164". 

 2) Ber. d. deutsch, ehem. Ges. XXI, 488. 

 ^) Af hvilken ett kortare utdrag förut blifvit publiceradt i Ber. d. deutsch. 



ehem. Ges. XXVIII, 2522 (1895). 

 4) Ber. d. deutsch, ehem. Ges. XXVIII, 1866. 

 *) Enligt benaget privatmeddelande frän Dr. Eblenmeyer. 



