ÖPVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1896, N:0 6. 443 



hol, hvari den äfven är lättlöslig. 1 varm isättika löses den 

 trögt under partiell sönd-erdelning, i andra organiska ämnen är 

 den olöslig. Den renas bäst genom tvättning med aseton, då 

 den lätt erhålles alldeles hvit. 



Analys: 0,1802 gm gaf 0,3237 gm Ba SO4. 



Beräknadt för CjHjiSjJ: Funnet: 



S 24,43 24,66. 



Substansen smälter vid 99,5" under svag gasutveckling till en 

 en ljust rödbrun vätska. Vatten lösningen fälles af silfvernitrat, 

 det bildade jodsilfret är orent; den reagerar temligen långsamt 

 med silfveroxid, hvarvid lösningen grumlas. Däremot reagerar 

 den ej alls med klorsilfver; alldeles hvitt Ag Cl, som sattes till 

 den nyss beredda lösningen, gulfärgades i början ej det ringaste, 

 utan först efter någon stund, då den lösta substansen redan 

 börjat sönderdelas. Detta förhållande skiljer denna förening 

 skarpt från alla andra sulfinjodider. Föreningens mest ut- 

 märkande egenskap är den lätthet, hvadmed den sönderdelas 

 under bildande af oljor, som väl i allmänhet utgöras af etylen- 

 etyiidendisulfid. Vid ett tillfälle har tillräckligt af produkten 

 framstälts för att med säkerhet konstatera detta; jodiden löstes 

 i ljum isättika med tillhjälp af en ekvivalent mängd ammonium- 

 asetat; vid tillsatts af vatten utföll etylenetylidendisulfid, iden- 

 tifierad genom kokpunkt (170 — 180°) och genom additionspro- 

 dukten med jodmetyl. Denna lätta sönderdelbarhet har gjort 

 alla försök att ersätta den tydligen ej ioniserbara joden med 

 väte eller alkoholradikaler fruktlösa. 



Om ämnet verkligen har sammansättningen CjH^v ^/CHCHg 





Z^ ^CHg 



är mycket ovisst; en annan formel säsom C^ HX | >CH CH3 



torde vara sannolikare. Här må erinras om etylenetylidendisul- 

 fids förhållande till brom. Fasbender har funnit, att den 



