470 LINDSTRÖM, ANALYS AF EDINGTONIT FEÅN BOHLET. 



Det var derföre ett välkommet fynd när vid granskning af 

 stufFer från Bohlet ett kristallfragment, som synbarligen tillhörde 

 ett derstädes ej förut observeradt mineral, befanns vara Eding- 

 tonit. Sedermera har jag vid besök på stället erhållit mera 

 deraf, och derigenom fått tillfälle att göra en analys af det- 

 samma, hvilket jag härmed får meddela. För jemförelse anför 

 jag äfven Hedles analys. 



I. II. 



Edingtonit 



från från 



Kilpatrik. Bohlet. 



Kiselsyra 36,98 36,37 



Lerjord 22,63 20,06 



Jernoxid — 0,04 



Baryt 26,84 29,99 



Kalk spår 0,16 



Manganoxidul och Magnesia — 0,06 ') 



Natron spår 0,20 



Kali — 0,21 



Vatten 12,46 13,12 =) 



Chlor — spår 



98,91 100,21 



Kvotienter 



i 

 Anal. II. 



0,602 

 0,197 



0,196 1 

 0,003 I 



eller 



0,003 

 0,002 J 

 0,729 



') 0,204 



3,0« 

 1 



1,04 



3,70 



Om man jeraför analyserna finner man att kiselsyran och 

 vattnet stämma ganska väl. Detta är deremot ej fallet med 

 lerjorden och baryten, men skulle man ej kunna tänka sig att 

 vid undersökningen af det skottska mineralet något baryt kommit 

 med bland lerjorden. Summorna af de båda ämnena äro ganska 

 lika. Att det mineral, som jag analyserat är Edingtonit, derom 

 är jag öfvertygad. Jag har visserligen ej haft tillfälle att se 

 den skottska Edingtoniten, men beskrifningen på denna stämmer 

 så väl med Böhletmineralet, att man ej på grund af den obe- 



') Erhölls i ett par rester. Det mesta är helt säkert mangan. Det rena mi- 

 neralet innehåller, efter försök som jag gjort, sannolikt endast spår till 

 magnesia och hvarken jern eller mangan. Det, som erhållits i analysen, 

 härrör derför helt säkert från någon omärklig malmpartikel, som medföljt 

 vid utplockningen. 



*) Deraf bortgick 3,82° proc. vid 100°. Vigtsförlusten kunde dock ej fås fullt 

 konstant. Jemför ett försök, som längre fram omtalas. 



