480 STENSTRÖM, EN HIERACIOLOGISK EXKURSION TILL FEMSJÖ. 



lineares obtusse — obtusiuscnlse, interiores e basi ad 1,5 mm. 

 lata parum et sensim in apicem haud angustura acutiuscalum 

 — acutum attenuatae. CalathicUum 32 — 35 mm. latum, radians, 

 obscure luteum, ligulis marginalibus sat reraotis ad 2,5 mm. 

 latis involucruni ad 9 mm. superantibus. St^li obscuri. 



Anträffad vid Valshult. — Lätt igenkänd på de breda, 

 trubbiga, mer eller mindre helbräddade bladen och de svart- 

 aktiga, glandelbärande, anfractum-liknande holkarna. Dessa 

 hafva ungefär samma färgton, som hos de båda föregående, 

 där dock holkfjällen äro mera jämnstora. Från H. atronitens 

 Dahlst., som den torde stå närmast, skiljes den genom helare 

 blad, mindre hvasspetsade holkfjäll och glandelbärande holkskaft. 

 Denna sista karaktär, som är den lättaste att iakttaga äger 

 äfven en annan anfractum-form, nämligen H. chlorodes Dahlst., 

 hvilken däremot afviker genom mera utdragna blad, rent gröna 

 holkfjälls-kanter mm.; hos den ofvan beskrifna äro de inre 

 holkfjällens ljusare kanter dunkelt, nästan gråaktigt gröna. 



H. diaphamim Fr. Nov. 1819; Herb. Norm. II, 11. 



Anträffad i första blomningsstadiet vid Stendal och Vals- 

 hult. — Denna ursprungliga friesiska diaphanum är endast känd 

 från Femsjö socken och afviker från den i det öfriga södra 

 Sverige ganska allmänt förekommande var. pseudo diaphanum 

 Dahlst. genom bredare och trubbigare holkfjäll samt bredare 

 och mera tandade blad. ^) 



H. diaphauoides Lindebg. Hierac. Bidr. 1882 s. 11; Hier. 

 Scand. exs. n. 123. 



Anträffad vid Tofthult och Valshult, på senare stället ym- 

 nigt i löfbackar. — Är en af de lättaste hieracier att känna 

 igen på de långsträckta, mörka, nakna och härlösa holkarna, 



') I mitt arbete Värml. Arch. 1889 s. 54, sammanförde jag denna med H. 

 diaphanum. De få exemplar, jag då hade sett af den verkliga diaph., syntes 

 mig icke tillräckligt afvikande från de värmländska för att grnnda en form- 

 skilnad. 



