516 NEUMAN, BOTANISKA ANTECKNINGAR. 



Potentilla reptans — Laiirvig vid vägen mellan staden och 

 badinrättningen. 



Melilotus arvensis Wallr. Exs. H. N. 6 : 34 — Bygdö vid 

 Christiania. 



Polygonum aviculare v. sparsifloruin Uechtr. — vid brädden 

 af en djupt inskjutande vik å Norra Burö's egor på Skaatö fann 

 jag en särdeles utmärkt form, som öfverensstämmer med den 

 korta beskrifningen af ofvannämnda varietet. Dess stjälk är 

 styft upprat och rak (stamled ej bildande vinklar med hvar- 

 andra), 35 — 60 cm. lång, än nästan enkel, än grenad i uppräta, 

 i spetsig vinkel utgående grenar af 1 eller 2, sällan 3 ordningar. 

 Stipelslidornas nedre del brun, af fast konsistens, deras öfre del, 

 hinnaktig, silfverglänsande och fransad; slidornas längd circa 1 

 cm., de mellersta ända till 1,5 cm., de öfversta 0,5 cm. De 

 nedre fästpunkternas blad outvecklade; de mellersta fästpunk- 

 terna uppbära de största bladen, hvarefter de mot stjälkens topp 

 åter aftaga i storlek. Bladen äro ljusgröna något succulenta, 

 spetsiga och lancettlika med tillbakavikna kanter; de största 

 äro 5 cm. långa och 6 mm. breda, de flesta äro 3 a 4 cm. långa 

 och 4 å 5 mm. breda, de öfversta endast några mm. långa, line- 

 ära. Blomknippen 2, 3 eller 1 -blom miga, bildande glesa 

 ax.- Blommorna ungefär 3 mm. långa, pä skaft af samma längd. 

 Den färgade delen af kalken är särdeles väl utbildad. Nöt inne- 

 sluten i kalken, 3 mm. lång, mörkbrun, strimmig, ej glänsande. 

 Genom sin sirliga, eleganta habitus afviker denna varietet på 

 ett slående sätt från de vanligen fula former, under hvilka denna 

 art plägar uppträda. Den förekommer ymnigt på näranda lokal. 



Då jag icke varit i tillfälle att se v. Uechtritz' typexem- 

 plar af v. sjyarsißoriim, var jag i villrådighet, huruvida jag vå- 

 gade för denna strandform använda ofvanstäende namn, som 

 ursprungligen afser en ruderat-form från Schlesien. Då det 

 emellertid å ena sidan är mindre tilltalande att lägga ett nytt 

 varietetsnamn till de många förutvarande i denna föga utredda, 

 'formkrets och å andra sidan intet af de namn, som gifvits åt 

 nordiska kastformer af P. aviculare^ passar in på de norska 



