ÖFVERSIGT AF K. VÉTENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1896, N:0 9. 641 



osannolikt att åtminstone under ett par timmar opåverkad ni- 

 trosofenylhydroxylamin finnes närvarande och genom sin nitroso- 

 grupp ger anledning till reaktionen. Svårare är nog att för- 

 klara den färgning med a-naftylamin ocli ättiksyra som under 

 samma förhållanden erhålles. Omedelbart efter eterns afdunst- 

 uing erhölls nämligen en mörkt violettröd färgning, som ännu 

 efter halfannan timme kunde erhållas med lika färgintensitet. 

 Efter 3 timmar erhölls om en half minut ännu djupt röd färg- 

 ning, som under de närmast följande timmarne äfven kunde 

 framkallas, fast med mindre intensitet. Efter 20 timmar kunde 

 ingen färgreaktion erhållas. 



Härvid torde möjligen kunna antagas, att under vissa för- 

 hållanden vid reaktionen med diazometan intermediärt bildas en 

 ester af nedan angifna struktur, 



Cg Hg— N = NOOCH3 (diazobenzolsyre-/?-metylester) 

 hvilken såsom mera labil ^) småningom öfvergår i den mera 

 stabila formen 



CeH,-N-N0CH3 



O 



Bamberger har i sin redogörelse för diazobenzolsyrans metyl- 

 estrar 1) påvisat att estern af den förstnämnda formen eller ß- 

 estern just karaktäriseras genom sin obeständighet och sin be- 

 nägenhet att koppla med «-naftylamin, hvilket han antager 

 bero på närvaron af diazogruppen Cg H5 — N = N. 



Svårt är äfven att förklara bildningen af azobenzol vid in- 

 verkan af diazometan på nitrosofenylhydroxylamin. Omöjligt är 

 dock ej att reaktionen kan gå i den riktning som nedanstående 

 formel antyder, nämligen att genom inverkan af 2 mol. diazo- 

 metan på 2 mol. nitrosofenylhydroxylamin bildas 1 mol. azo- 

 benzol, 2 mol. nitroetan och 2 mol. kväfve. 



NÖi-3>N ■■■■■■ 

 CH3O/ 



/Ge H, 



::::N<^|NÖ 



^lOCHg 



+ 

 CH2 =N2 



; -f 

 Ns^iGH, 



') Ber. 27, p. 362. 



