648 KüLLGREN, INRE FRIKTION OCH DEN KEMISKA KONSTITUTIONEN. 



konstitutionen. R. Reyher ^) har undersökt en del organiska 

 syror och deras salter ur metanserien och på senare tid har 

 Lauenstein 2) utsträckt dessa undersökningar till aromatiska 

 serien. I intetdera fallet har inre friktionens ställning till kon- 

 stitutionen framträdt så enkelt såsom t. ex. den elektriska led- 

 ningsförmågans, och under det denna senare flera gånger tagits 

 till hjälp för att lösa konstitutionsproblem, har inre friktion 

 åter ej kunnat användas i sådant syfte. 



I de anförda arbetena var emellertid frågan särskildt in- 

 vecklad, då endast dissocierade ämnen undersöktes. Det var 

 att vänta att inaktiva ämnen skulle visa större regelbundenhet. 



Detta är ock visadt i de undersökningar Arrhenius^) före- 

 tagit öfver lösningar af organiska, inaktiva substanser. Att 

 döma af deras resultat förefins ett bestämt samband mellan 

 konstitutionen och inre friktion, och det öppnade sig härmed en 

 möjlighet att använda denna senare i strukturkemiens tjänst. 

 Undersökningarne omfattade ämnen endast ur allfatiska serien. 

 Då isomeriförhållandena inom aromatiska serien äro långt mer 

 framträdande, var på förhand att antaga, att det nämda sam- 

 bandet där skulle få ett än tydligare uttryck. 



På förslag af Prof. Arrhenius har jag därför undersökt 

 inre friktion hos vissa benzolföreningar i isättiklösning. 



Det visade sig emellertid snart, att det förefintliga sam- 

 bandet alldeles ej framträder så enkelt som man kunde för- 

 moda, och undersökningarna fortsattes därför ej. 



Då emellertid äfven detta negativa resultat kan äga ett 

 visst intresse, har jag velat meddela detsamma. 



Bestämningarna äro utförda enligt OsTWALDS metod och 

 vid en temperatur af 16, 9\ 



Den relativa inre friktionen, y, är beräknad ur formeln 



y = 



st 



sf 



1) Zeitsclir. f. phys. Chem. 2, 745. 

 ^) Zeitschr. f. phys. Chem. 9, 417. 

 3) Zeitschr. f. phys. Chem. 1, 285. 



J 



