ÖFVBRSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1896, N:0 9. 649 



där s är sp. vikten och t utloppstiden för lösningen, S och T 

 motsvarande värden för vatten. 



Alla bestämningarna äro utförda med | normal lösning, 

 utom vid para-nitrobenzoesyra, där på grund af svårlöslighet 

 en mindre kvantitet måst användas, och inre friktionen för | 

 normal beräknats ur den af ArrhbniüS angifna exponential- 

 f orm ein. 



De erhållna värdena äro följande: 



Isättiha. Benzol (Cg Hg). Fenol (CgHä.OH). 



/ = 1,228. y= 1,215. j/ = 1,268. 



Dioxi/benzoler [C6H4(OH)2]: 

 orto: / = 1,396. meta: y = 1,395. para: y = 1,326. 



Nitrohenzoesyror (Cg H^ NO2 COOH): 

 orto: j^ = 1,343. meta: j/ = 1,322. para: y = 1,379. 



Ämidohenzoesyror (Cg H^ NHj COOH): 

 orto: y = 1,321. meta: ;^ = 1,505. para: y = 1,451. 



Nitrofenoler (Cg H^ NO2 OH): 

 orto: /= 1,257. meta: j/ = 1,356. para: /= 1,448. 



Man ser t. ex. af nitrobenzoesyrorna och nitrofenolerna att 

 nitrogruppen i dessa ej äger samma inflytande på inre friktionen. 

 Äfven om man tager hänsyn till molekularstorleken finner man 

 intet saraband mellan nitrogruppens inverkan, då de isomera 

 derivaten ej ens följa hvarandra i samma ordning. 



Liknande iakttagelse gör man mellan amidobenzoesyrorna 

 och nitrobenzoesyrorna. 



Beräknar man hydroxylens hindrande inverkan i orto-, 

 meta- och paraställning antingen därigenom, att från skillnaden 

 mellan dioxybenzolernas och benzols rel. inre friktion subtraheras 

 skillnaden mellan fenols och benzols motsvarande värden (hvilket 

 här torde vara det riktigaste), eller ock såsom halfva skillnaden 

 mellan dioxybenzolernas och benzols rel. inre friktion, så finner 

 man intet samband mellan dessa värden för hydroxylgruppen i 



