654 WITT, ELEKTROLYS AF SVAFVELSYRA OCH ZINKSULFAT. 



Den vid undersökningen begagnade lösningen framstäldes 

 genom att späda 20 cc. af en 0.49 normal svafvelsyra och 40 

 cc. af en 1.01 normal zinksulfatlösning till 1 liter. 



Beräkningen af resultaten skedde på följande sätt. Vät- 

 gasens volym reducerades och dess vigt beräknades i milligram. 

 Den i voltametern utfälda kopparens vigt i mgr., dividerad med 

 Cu:s ekvivalentvigt 31.6, motsvarar summan af zinkens och vä- 

 tets milligramekvivalenter. Skilnaden mellan detta tal och vä- 

 tets vigt är antalet utfälda milligramekvivalenter zink. Orsaken 

 till att zinken icke direkt kunde vägas var att den ur lös- 

 ningen började afsätta sig i lösa flockar, när strömtätheten växte 

 öfver 0.001 — 0.002 amp. pr. D-cm. Vid högre temperatur af- 

 satte den sig bättre än vid lägre. ') 



Egde inga sekundära processer rum, borde förhållandet mel- 

 lan de utfälda vätgas- och zinkekvivalenterna vara lika med det, 

 som förefinnes mellan ledningsförmågorna hos svafvelsyran och 

 zinksulfatet i blandningen, och kvoten mellan de båda förhål- 

 landena, det första divideradt med det andra, lika med 1; det 

 är denna kvot som uppförts i tabellerna under rubriken x, och 

 den går i intet fall öfver 0.5. Det utvecklas för litet vätgas. 

 Före försökets början fick strömmen gå så länge, tills 1 å 

 2 cc. gas uppsamlats. För att utröna, huru stor mängd vätgas 

 som utvecklades af svafvelsyran vid dess inverkan på den amal- 

 gamerade zinken utan strömmens hjelp, uppmättes gasvolyraen 

 såväl strax efter försökets slut, som en tid därefter, vanligen 

 lika långt efter som försöket varat; af skilnaden kan korrek- 

 tionen beräknas. 



Koncentrationsändringen i lösningen beräknades sålunda. 

 Genom zinksulfatets elektrolys sker ingen ändring, ty lika 

 mycket zink upplöses, som afsättes. Men om en viss mängd 

 svafvelsyra sönderdelas i väte och SO^-ioner, så upplösa dessa 

 vid positiva polen en motsvarande mängd zink till sulfat; så- 

 ') I mera koncentrerade lösningar af zinksaltev lär zinken icke afsätta sig full- 

 komligt sammanhängande, då strömtätheten går öfver 0.0001 amp. vid O' 

 eller 0.002 vid 30^ pr Q -cm. Nahnsen, Electrolyse der Zinksalze, Ostw. 

 Ztschr. 9, 380, 1892. 



