658 WITT, ELEKTROLYS AP SVAFVELSYRA OCH ZINKSULFAT. 



Jag skall nu redogöra för resultatet af elektrolysförsöken. 

 De anstäldes i närheten af fyra olika temperaturer, 5°, 20% 35° 

 ■och 55°. Temperaturen hölls så nära konstant som omständig- 

 heterna medgåfvo; differenserna under samma försök uppgingo 

 i allmänhet ej till mer än en eller två grader. På bestämda 

 tider iakttogos terraometrarne och en medeltemperatur beräkna- 

 des. I följande tabell äro resultaten sammanförda; x är för- 

 hållandet mellan vätgas och zink, divideradt med förhållandet 

 mellan svatVelsyrans och zinksulfatets ledningsförmågor sid. 657, 

 hvilket vederbörligen korrigerats for koncentrationsändringen. 



Strömtätheten är angifven i tusendedels ampere pr kvcm. 

 af den negativa elektroden. Som strömkälla användes en eller 

 flera accumulatorer. 



Temperatur. 



4.1° 



4.8° 



4.8° 



5.6° 



Strönitäthet .... 

 \ ^ 



1.23 2.19 

 0.30 0.49 



3.8 

 0.44 



5.8 

 0.30 



Temperatur. 



17.5° 



18.1°' 



21.3' 



19.8° 



19.9° 



18.9° 



19.4° 



Strömtäthet .... 

 \ ^ 



0.22 

 0.046 



0.66 

 0.11 



1.10 

 0.23 



2.36 4.00 

 0.47 i 0.31 



6.4 

 0.30 



11.2 

 0.31 



Temperatur. 



85.1° 



36.0° 



35.9° 



35.2° 



35.8° 



36.3° 



34.8° 



Strömtäthet .... 

 \ ^ 



0.65 

 0.092 



1.08 

 0.16 



! 



1.32 1 2.32 

 0.17 0.45 



3.9 

 0.32 



6.25 

 0.25 



13.0 

 0.30 



Temperatur. 



57.8° 58.0° 



55.7° 



56.0° 



50.9° 



Strömtäthet .... 

 X 



0.97 

 0.050 



2.14 

 0.19 



3.7 

 0.22 



4.6 

 0.23 



11.3 



0.24 



Ökas temperaturen, medan strömtätheten bibehålles oför- 

 ändrad, förminskas mängden utfäld vätgas, jemförd med zink- 

 mängden. Detta förklaras lätt genom bildningen af surt zink- 

 sulfat vid högre temperatur, och äfvenså den omständigheten att 

 X aldrig når upp till det väntade värdet 1. Ty dels tages en 

 viss mängd af svafvelsyran i anspråk för det sura saltets bild- 



