■660 WITT, ELEKTROLYS AF SVAFVELSYRA OCH ZINKSULFAT. 



nämnde i noten å sid. 657. Sockerlösningen, hvars styrka var 

 200 gr. pr, liter, samt lösningarne af svafvelsyra med och utan 

 salter, men i en dubbelt så stor koncentration som jag afsåg att 

 undersöka, förvärmdes i termostaten; derpå blandades lika voly- 

 mer och tiden annoterades. Efter förloppet af en viss tid uttogs 

 med pipett ett prof, afkyldes hastigt i rinnande vatten till 

 vattenledningens temperatur och undersöktes på sin vridnings- 

 förmåga efter en halftimmes förlopp, då birotationen försvunnit. 

 Konstanten a i formeln 



1, v 



l02 



40. 8^ 



52^ 



56.9°. 



19.83 



88.0 



140.0 



14.27 







87.6 



— 



— 



121.4 



— 



74.0 



— 



— 



127.7 



— 



— 



218.0 



— 



— 



— 



S09.0 



— 



— 



212.0 



t ' U — X 



■der v är vinkeln mellan icke inverteradt sockers och invert- 

 «ockers vridning, a är den vinkel, hvarmed vridningen ändrats 

 vid tiden t och log. är briggska logaritmen, befanns vara: 



Halt pr littr. 30°. 



0.0098 -^H^SO^ 0.581 



4-0.0098 -iH^SO^ 1.86 



0.0404 I ZnSOi + 0.0098 i H^ SO^ ') . . 0.435 

 ■0.0101iZnSO4 + 0.0098lH2SO^. . . — 



0.01 KHSO^ 536 



0.02 KHSO^ 0.878 



0.04 KHSO^ 1.525 



0.01 HNO3 — 



0.01 HNO3 + 0.02 NaNOs — 



I den vid försöket använda blandningen minskas således 



/ 0.435\ 



svafvelsyrans inversionsförmåga med 100 1 — i eller 25 % 



vid 30% med 28 % vid 40.8° och med 37.4 % vid 56.9°. Denna 

 minskning beror dels på att dissociationsgraden går tillbaka 

 (100 [1 — 0.855] = 14.5 %) vid zinksulfatets närvaro, dels på 

 bildningen af surt salt. Användes 0.0101 ekv. ZnSO^ och 

 0.0098 H2SO4, bortgår vid 56.9° 13.3 fo af syrans styrka. 

 Emellertid bildas sannolikt mera surt salt än som framgår ur 

 dessa beräkningar, ty det närvarande zink- (resp. kalium-) sul- 

 fatet är ej alldeles utan inverkan på sockret, om ock denna 



') Den vid elektrolysförsöken begagnade lösningen. 



