064 LANGLET, PROFNING AF KOLM PÅ HELIUM. 



Vid spektroskopisk undersökning i Geisslers rör visade 

 denna gas ett rent qväfvespektrum utan spår af några lielium- 

 elier argonlinier. Det är visserligen sant, att på detta sätt 

 en heliumqvantitet uppgående till 30 å 40 volym-% knappast 

 kan upptäckas, då dess massa är så obetydlig och dess lednings- 

 förniåga tydligen underlägsen qväfvets. Men innan gasen töm- 

 des ur eudiometern undersöktes den mellan eudiometertrådarne 

 öfverspringande gnistans spektrum, och ej heller här kunde min- 

 sta spår af heliumlinier upptäckas. Så vidt jag har kunnat 

 finna, ger sig i en vid vanligt tryck öfverspringande gnistas 

 spektrum ganska små mängder helium tydligt tillkänna. 



Ehuru till följd af den ringa gasmängden icke med full 

 säkerhet kan påstås, att den ur kohn utvecklade gasen icke 

 innehåller helium, torde dock således af den utförda under- 

 sökningen framgå, att icke annat än mycket små mängder he- 

 lium kunna förefinnas deri. 



För öfrigt tyckes det, som om heliums närvaro i mineral 

 etc. icke vore betingad genom närv^aro af uran och att många 

 starkt uranhaltiga mineral alldeles saknade halt af helium. 



Om den teorin skulle hålla streck, att ett ämne af så ringa 

 sp. vigt som helium icke i längden skulle kunna hålla sig kvar 

 i vår atmosfer, så torde man väl bäst böra söka helium i de 

 äldsta aflagringarne eller i sjelfva urberget; det förefaller der- 

 före, som om professorns förmodan angående förekomsten af he- 

 lium i diamantbrunnarnes vatten skulle ega särdeles starka skäl 

 för sig. Det skulle vara mycket intressant att göra undersök- 

 ningar i detta hänseende; jag hade annars tänkt att möjligen 

 undersöka Porla-vattnet, som enligt en uppgift, som blifvit mig 

 påvisad af prof. Thalén, lär vara det vqväfves-haltigaste vatten 

 i Sverige. 



i 



