678 EKECRANTZ, OM NITROSOMETYLURETANS REAKTIONER. 



att verkningarne af diazoraetan och af nitrosometyluretan äro 

 så lika, att verkan af den senare utan tvifvel kan hänföras till, 

 att den inom organismen ger upphof till den förra. Emellertid 

 förefaller det mig som arbetet med nitrosometyluretan, ehuru 

 alltid ägnadt att handhafvas med försiktighet, ej erbjuder någon 

 särskild fara såvida man ej arbetar med alkalier eller med baser 

 i allmänhet, hvilka lätt gifva upphof till diazometan. 



Den pä ofvannämnda sätt erhållna nitrosometyluretan är 

 en vackert gulröd vätska, som vid + 15^ har 1,133 sp. v. och 

 kokpunkt 70' vid 27 mm. tryck. 



Jag öfvergår nu till redogörelsen för de utförda reaktions- 

 försöken, med omnämnande äfven af de fall där rent negativa 

 resultat erhållits. 



Nitrosometyluretan och «-naftol. 



Såsom ofvan är anfördt afsåg denna reaktion att erhålla 

 «-naftolmetylester, hvarvid reaktionen kunde tänkas förlöpa en- 

 ligt nedan angifna skema: 



CH3— N— NO + CjoH-OH=C,oH-0 . CH3 + N. + COo + C.,H.OH 

 CO.OC2H5 



och förfors på följande sätt: 



1 gram (1 mol.) nitrosometyluretan sattes till en lösning af 

 1,30 gram a-iiaftol (något öfver 1 mol.) löst i 10 kbcm. ton- 

 eter. Blandningen antog genast en brunröd färg, som efter en 

 half timme öfvergick till rödviolett. Sedan blandningen i 24 

 timmar fått stå vid vanlig rumstemperatur afdestillerades etern. 

 Återstoden försattes med utspädd (4 %) natronlut i öfverskott 

 samt underkastades destillation i vattenånga, då metylestern med 

 lätthet öfvergick och i destillatet erhölls såsom oljlika droppar. 

 Detta utskakades upprepade gånger jned eter; eterutdragen filt- 

 rerades och torkades med nyss utglödgadt natriumsulfat, hvar- 

 efter etern afdestillerades. De sista spåren eter aflägsnades 

 genom evacuering, hvarefter återstoden, som utgjorde en nästan 

 färglös oljaktig vätska underkastades kokpunktsbestämning enligt 



