20 WIDMAN, NYA TRIAZOL- OCH TRIAZIiNUERIVAT. 



/Il 



I. C«H, .N< +CHO.OH = 



NH . CO . NH2 



/CHO 

 ^C,B,.m +H.0 



' " \NH.CO.NH2 



/CHO /CH : N 



II. C„H, .N< =C6H-.N< I +H2O 



^ ' NH . CO . NHo ^N = C . OH 



Att den erhållna föreningen verkligen eger den angifna samman- 

 sättningen, framgår dels af egenskaper och reaktionsförhållanden, 

 dels däraf att den vid upphettning med fosforpentasulfid öfvergår 

 i fenyltriazol: 



CH=N 



C«H, . N x"' 



N = CH 



som förut på annat sätt blifvit framställd af Andreocci. Af 

 alla hittills bekanta metoder för framställning af fenyltriazol- 

 derivat torde denna vara den enklaste och bekvämaste. 



Under det att förmylderivatet ytterst lätt öfvergår i en inre 

 anhydrid, visa således alla de öfriga a-acidylderivaten en mycket 

 stor obenägenhet för kondensation, såvida de icke rent af äro 

 därtill fullkomligt oförmögna. 



Ett liknande förhållande eger rum med afseende på ett par 



andra föreningar, som äro beskrifna i samma uppsats, nämligen 



a-fenylglycinyl-^-acetfenylhydrazid och /?-acet-«-fenylhydrazidü- 



acetanilid: 



.CO . CH. . NH . C.H, ,CHo . CO . NH . CJL 



C6H,.N< - CgH-NV - 



^ " ^NH.COCHg ^NH.COCHs 



Dessa föreningar framställdes från början med hänsyn till 



sannolikheten af en lätt inträdande inre anliydridbildning, hvar- 



vid triazinderivat borde uppstå af följande sammansättning: 



/CO.CH2, /CH2.C0\ 



CeH, . N<^^ ^ ^^ ;;N . CeH, CeH, . N<^ ^ ^>N . C,H, 



\ I 



CH3 d^s 



Det har emellertid lika litet i detta fall som i förenämnda 



lyckats mig att få någon kondensation till stånd utgående från 



acetylderivaten. Däremot visade det sig lätt att vid kokning 



