30 WIDMAN, NYA TRIAZOL- OCH TRIAZINDERIVAT. 



Andreocci har nämligen genom oxidation öfverfört i fråga 

 varande fenylmetylacitriazol i en fenylacitriazolkarbonsyra, som 

 vid upphettning förlorade kolsyra och öfvergick i en fenylacitri- 

 azol. Denna måste nu hafva följande sammansättning: 

 HN— CH N— CO 



OC N HC NH 



N.CeH, N.C.II, 



enligt Anjdreocci. enligt Bladin. 



Den ofvan (sid. 21) beskrifna fenyloxi(aci)triazolen, som jag er- 

 hållit genom fenylsemikarbazids kokning med myrsyra, är åter 

 på grand af framställningssättet otvifvelaktigt sammansatt enligt 

 den andra af sist anförda formler. Då den med afseende på 

 egenskaper är vida skild från Andreoccis förening, måste denna 

 senare vara isomer med min d. v. s. hafva just den af Andre- 

 occi antagna konstitutionen. Häraf följer, att den tolkning af 

 reaktionsförloppet vid acetyluretans inverkan på fenylhydrazin, 

 som Andreocci gifvit^ är den rätta. Men häraf följer äfven, 

 att Bladins formler för de af honom undersökta triazol- och 

 tetrazolföreningarne måste ändras till öfverensstämmelse med de 

 ofvan m^d II betecknade och att dicy an fenylhydrazin själf eger 

 följande konstitution : 



/CN 

 CfiH, . NH . N : C< 



Då cyan reagerar på fenylhydrazin, bindes den således icke 

 vid fenylhydrazins or-grupp, såsom Bladin antagit, utan vid ß-- 

 gruppen, hvilkot för öfrigt står i full öfverensstämmelse med 

 den från många håll gjorda iakttagelsen, att /^-gruppen är vida 

 mera reaktionsbeuägen än a-gruppen. 



Samtidigt med ett meddelande i Berichte der Deutsch, chera. 

 Ges. ^) om resultaten af förestående undersökning, hafva Bam- 

 berger, och de Gruyter ^) redogjort för en undersökning, som 

 i allo bekräftat den slutsats, hvartill jag kommit. Dessa for- 



1) 26, 2617. 



') Ber. d. Deutsch, ehem. Ges. 26, 2385. 



