34 LANaLET, OM SEXLED ADE THIOHYDANTOINBR. II. 



thinderivaten, som dessutom är särskildt framträdande hos nedan 

 beskrifna thiohydantoiner, har i allmänhet utbytet vid fram- 

 ställningen af de fria baserna, varit ytterst otillfredsställande, 

 och det har varit förenadt med icke ringa svårigheter att er- 

 hålla tillräckligt material till analyser och framställning af salter. 



2 Acetyl.-2-imido-4 acitetraliyclro-1, 3-azthin. 



S — CH2 

 CH3 . CO . N=C<( ^CH^ 

 HN— CO 



Jodiden till denna förening framställes på fullkomligt samma 

 sätt, som motsvarande fenylderivat. Till följd af svafvelurin- 

 ämnets ringa löslighet i acetanhydrid är det svårt att fä det 

 fullständigt löst innan reaktionen inträder, emellertid har detta 

 ingenting att betyda,- då i alla händelser allt går i lösning under 

 sjelfva reaktionen på grund af den dervid utvecklade värme- 

 mängden. Den bildade kristallmassan befrias på vanligt sätt 

 efter afsvalning medelst tvättning med eter från kvarvarande 

 acetanhydrid och ättiksyra. Den sålunda erhållna gulbruna, råa 

 jodiden löses lätt i vatten samt äfven, ehuru svårare, i alkohol, 

 aceton och kloroform, i synnerhet i de varma vätskorna, men 

 kan ur dessa lösningar icke på något sätt åter afskiljas; vid 

 afdunstning, vare sig pä vattenbad eller vid vanlig temperatur, 

 erhålles endast bruna klibbiga massor. Endast ur kokande is- 

 ättika, hvaruti den dock är temligen svårlöslig, kan den om- 

 kristalliseras och erhålles ur den mörkbruna lösningen i form 

 af gulhvita blad. 



Då saltet löses i vatten, stannar olöst en ytterst ringa mängd 

 af ett kristalliniskt pulver, troligen bestående af den fria basen. 

 Ur vatten- och alkohollösningen erhålles vid tillsats af ammoniak 

 eller natriumhydrat ingen fällning, äfven om lösningen är kon- 

 centrerad. Då basen är svårlöslig i så väl vatten som alkohol, 

 sä måste orsaken härtill vara den, att det vid lösningen bildade 

 jodvätet genast saponifierar föreningen under bildning af sinapan- 



