38 LANGLET, OM SEXLEDADE THIOHYDANTOINER. II. 



form. Först efter ett dygns förlopp stelnar den fullständigt. 

 Vätskan, som knappast innehåller spår af saltet löst, afhälles 

 då, återstoden krossas, tvättas med eter och omkristalliseras ur 

 kokande alkohol, hvaruti den lätt och utan sönderdelning löses. 



Det sålunda renade saltets lösning i vatten eller alkohol 

 fälles icke af ammoniak eller natronlut. Icke heller kan man 

 använda den vid acetylföreningen beskrifna metoden; om man 

 öfvergjuter jodiden med alkohol och tillsätter ammoniak, går 

 den ögonblickligen och fullständigt i lösning. Om till denna 

 lösning sättes eter, sä utfaller en seg vätska bestående af den 

 fria basen och jodammonium; löses denna i alkohol och utfälles 

 ånyo och upprepas denna operation flera gånger, hvarvid stora 

 qvantiteter eter måste användas (till 10 gr. af jodiden nära ^/'2 

 liter), så erhålles slutligen en ringa qvantitet af basen, fri från 

 jodammonium, hvilket senare tillsammans med största delen af 

 basen kvarstannar i eterlösningen. Om till denna sättes ättik- 

 syra, så utkristalliserar inom kort återbildad jodid i långa nålar, 

 som ånyo kunna underkastas samma behandling. 



Utbytet blir efter denna metod ytterst dåligt (af 10 gr. af 

 jodiden erhölls ej mer än omkr. 0,05 gr. af den rena föreningen). 

 Något bättre resultat erhålles på följande sätt: Den finpulvri- 

 serade jodiden öfvergjutes med en vattenfri lösning af ammoniak 

 i eter, och blandningen omröres; så snart ammoniaklukten för- 

 svunnit, borthälles etern, och operationen upprepas tills all jodid 

 är sönderdelad. Den kvarblifna kristalliniska massan utbredes 

 på filtrerpapper eller bättre på en oglaserad porslinsplatta, der 

 den får kvarligga ett par dagar (papperet ombytes då det blifvit 

 fuktigt). Jodammoniet aflägsnas på detta sätt, derigenom att 

 det flyter sönder och insuges i papperet. 



Det ligger i öppen dag, att utbytet af basen äfven efter 

 denna metod måste bli dåligt, då en stor del deraf naturligtvis 

 medföljer ammoniumsaltet. Det lyckas icke att skilja de båda 

 föreningarna genom att till blandningen sätta vatten; redan vid 

 ringa tillsats flyter alltsammans sönder till en seg vätska. I 

 alkohol äro de båda kropparna nära nog lika lösliga. Ett försök 



