40 LANGLBT, OM SBXLBDADE THIOHYDANTOINER. II. 



2-Allyl-2-iinido-4 acitetrahydro 1, 3-aztliin. 



S— CHn 



HN— CO 



C3H5N=C^ >CH. 



Jodiden erhalles på samma sätt som acetylföreningen, men 

 behöfver temligen lång tid att utkristallisera. Vid tillsats af 

 eter utfaller den genast i form af sega, snart hårdnande klumpar. 

 Den renas genom omkristallisering ur alkohol eller bättre ur is- 

 ättika, i hvilken den lätt löser sig vid kokning, om man tillsätter 

 en eqvivalent mängd ammoniumacetat. Vid långvarigare kokning 

 med alkohol sönderdelas den fullständigt, hvarför man vid upp- 

 repad omkristallisering ur detta lösningsmedel, lider betydlig 

 förlust. Lika litet som metyl och acetylföreningen kan den fria 

 basen erhållas genom direkt fällning af jodidens vatten- eller 

 alkohollösning med ammoniak. Om saltet öfvergjutes med eterisk 

 ammoniaklösning, så flyter det sönder till en icke stelnande 

 vätska, som vid blandning med ättiksyra öfvergår till ett kristall- 

 pulver, som dock utgöres af återbildad jodid. Lättast erhålles 

 basen på följande sätt. Jodiden utröres med alkohol till en 

 tunn gröt, hvarefter en lösning af ammoniak i eter tillsättes till 

 alkalisk reaktion. Skulle dervid något stanna olöst (jodammo- 

 nium) afhälles vätskan från detta, och etern afdrifves under 

 luftpumpen. Efter ett par timmar har ett glittrande kristall- 

 pulver afsatt sig, hvilket löses i en ringa mängd kokande alko- 

 hol. Denna lösning blandas med 3 å 4 gånger sin volym eter,^ 

 hvarefter inom kort basen utkristalliserar i form af långa starkt 

 glänsande färglösa nålar som smälta under sönderdelning vid 

 129°. Kokande alkohol löser den mycket lätt, kall alkohol 

 äfvensom eter svårare. Ur öfvermättade lösningar åtskiljes den 

 alltid långsamt. Kallt vatten synes knappt märkbart lösa den, 

 kokande löser den lätt och rikligt; ur denna lösning kan den 

 dock icke åter erhållas. 



