128 KJELLIN OCH KUYLENSTJERNA, HYDROXYL AMINDERIVAT. 



alkohol. Vid methylalkoholens afdestillering är det af ingen 

 egentlig vikt för erhållandet af ett godt utbyte att utföra den- 

 samma vid mycket lågt tryck. Sedan alkoholen aflägsnats, och 

 man kominer till destillationen af själfva hydroxylaminen måste 

 trycket om möjligt sänkas till 15 mm. (man erhåller detta tryck 

 med en god vattenstrål luftpump) så att hans kokpunkt kommer 

 under 60°. Vid förarbetning af 50 gr. hydroxylarain-klorhydrat 

 erhålles vanligen 60 fo af den beräknade mängden. Detta ab- 

 solut ren substans. 



Den vid nyssnämnda försök erhållna gasblandningen under- 

 kastades explosionsanalys, sedan den tvättats med vatten för 

 att aflägsna ammoniak. Vid tvättningen sammandrog sig gas- 

 volumen med ungefär -/.v Tvättvattnet, hvilket icke reducerade 

 Fehlings lösning innehöll utom ammoniak mycket ringa mängder 

 af en kropp, som afskilde jod ur iodkalium (NjOg?). 



Analys: 



Gasblandning 9,6 ccm. 



Väte 6,0 » 



Summa . . 15,6 ccm. 

 Efter explosion 11,49 » . 



Då det ej är möjligt, att gasblandningen innehöll fritt syre, 

 och den a andra sidan var fri från NO, N., O3 och NoO^, kunde 

 vätets förbränning endast hafva skett på bekostnad af kväfve- 

 oxidul. 



N2 O + H., = N., + H, O. 



Gasblandningen bestod således af 



kväfoxidul 4,11 ccm. 



kväfve 5,49 ccm. 



LoBRY DE Bruyn ^) anger äfven, att vid hydroxylaminens 

 sönderdelning dessa bägge gaser utvecklas. -) 



') Ber. d. deutsch ehem. Ges. XXVII, 967. 



^) Brühls uppgift, atD det skall utvecklas kväfve och väte saknar allt experi- 

 mentalt stöd, och torde ej förtjäna någon uppmärksamhet. 



Stockholm 1895. Kungl. Boktryckeriet. 



