ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1895, N:0 3. 1'67 



förmåga att vistas ofvan vattnet vida lättare att iakttaga än de 

 förra och hafva derföre företrädesvis betecknats såsom »strand- 

 djur». Det som genom sin sedentära natur framför andra kan 

 göra anspråk på detta namn är Balanus balanoides L., som till 

 skilnad från ej blott alla öfriga skandinaviska Balanider utan 

 äfven alla öfriga littorala djur, som tillhöra vår fauna, uteslu- 

 tande träffas inom området för ebb och flod. Och genom sitt 

 massvisa uppträdande inom vissa kusttrakter kan det tillika sä- 

 gas sätta en karakteristisk prägel på detta område. 



Bland de öfriga, icke-sedentära, intaga Littorinaformerna — 

 Littorina littorea L., L. rudis Maton och var. tenehrosa MONT. 

 samt L. obtusata L. — det utan jämförelse främsta rummet och 

 uppträda isynnerhet ymnigt inom områden med rik Fucusvege- 

 tation. För dem alla, men särskildt för de tre förstnämnda är 

 betecknande, att de för timmar, ja dagar kunna lemna vattnet 

 och andas atmosferisk luft. I sistnämnda fall skiljer sig från 

 Littorinaformerna Purpura lapillus L., som för öfrigt mindre är 

 bunden vid Fucusvegetationen och företrädesvis träff"as på sjelfva 

 klippgrunden. Till de littorala klippdjur som lättare undgå upp- 

 märksamheten höra de båda Patella-arterna Patella testudinalis 

 MÜLLER och P. vulgata L. ^) Deras vanliga vistelseort är brant 

 stupande berghällar, der de, ehuru alltid fastade på sjelfva 

 klippan, hålla sig dolda mellan strandvegetationen; ej sällan 

 finnas de emellertid uppkrupna ofvan denna, men äro i sådant 

 fall genom form och färg väl skyddade för upptäckt. Anmärk- 

 ningsvärd är för öfrigt den för alla nu nämnda littorala Ga- 

 stropoder gemensamma variationen i anseende till form, färg och 

 skulptur. 



Beträff'ande de fritt simmande Krustaceerna synes visserligen 

 en del hufvudsakligen vistas inom den littorala klippregionen, då 

 desamma emellertid snarare synas bundna vid ett visst slags vege- 

 tation än vid en bestämd botten torde de rättast böra föras till 



^) Den senare träffas också i sjelfva verket endast i spridda exemplar i Bohus- 

 läns inre skärgård, men är allmännare ut mot öppna Skagerak, t. ex. vid 

 Bohusläns Wäderöar. 



