142 AURIVILLIUS, DEN LITTORALA VINTERFAUNAN. 



på hafsbottnen möjligheten af djurlif i denna ej är utesluten un- 

 der förutsättning af att högt vattenstånd då och då inträtfar, så 

 att flodvattnet tränger in mellan istäcket och bottnen eller — i 

 bästa fall — genomdränker denna, h varigenom en svårare käl- 

 bildnins förhindras. Ty att vattenbrist — och sålunda qväfning 

 — varit närmaste dödsorsaken för en del af de nämnda muss- 

 lorna är tydligt på grund af det tillstånd i hvilket de anträffa- 

 des och som kan betecknas såsom siphonmusklernas forslappning 

 vid maximum af siphonernas sträckning och utspänning. Att 

 äter ett och annat exemplar af samma mussla kunnat hålla sig 

 vid lif i omedelbart grannskap till andra som blifvit qväfda be- 

 höfver ej nödvändigt tillskrifvas en större lifskraft hos de förra, 

 utan torde snarare bero på ett i någon mån fördelaktigare läge 

 till följd af ringare storlek och derigenom kortare siphoner, 

 hvarigenom de bättre än de djupare liggande kunnat tillgodogöra 

 sig en tillfällig vattentillgång. 



Till sandfaunan under vintern kan slutligen räknas en Ga- 

 stropod, Nassa reticiilata L., som visserligen äfven sommartiden 

 träff"as i spridda exemplar på områdets utkanter, men under 

 den kallare tiden från den djupare liggande slam- eller dybott- 

 nen synes närma sig stränderna i större antal. 



2. Den littorala klipp- (eller sten-)faunaii. 



Den littorala djurform som på grund af sin sedentära natur 

 och sin vana att fästa sig vid högsta flodgränsen mer än andra 

 måste vara utsatt för alla ej blott vattnets utan äfven luftens 

 vexlingar är Balanus halanoides. Dess lifsvillkor under den 

 kallaste årstiden måste sålunda erbjuda ett särskildt intresse. 

 Det första tillfälle som erbjöd sig till iakttagelser öfver det- 

 samma var den 21 Januari, då isbildning redan börjat visa sig 

 inom vissa fjordområden. Vid en lufttemperatur af — 8' voro 

 då en del på det torva sittande exemplar öfverdrägna af 

 is och, när de frigjordes, befunnos äfven de inre delarne stel- 

 frusna. Vid försök att öppna operculum visade sig slutmuskeln 



