154 MUNTHE, OM FYNDET AF ETT BENREDSKAP. 



öfver Roxens yta, som ligger 110 fot (32,7 ??i.) öfver hafvet, och 

 vid pass 15 kilometer NO till O från Norsholms station träffas 

 den högsta punkten i trakten eller 273 fot (81,1 m.) öfver 

 hafvet. Trakterna närmast söder om samma vik äro ej obe- 

 tydligt lägre än de nyss anförda, och området mellan Norsholms 

 egendom och något S. om kanalen var före jernvägsanläggningen 

 så lågt, att Roxen vid högt vattenstånd svämmade öfver det- 

 samma och tog sin väg ner åt Asplången. Faran för öfver- 

 svämning blef afvärjd vid jernvägsanläggningen, därigenom att 

 då anlades en grusbank, hvars yta vid stationen ligger vid pass 

 2 — 2,5 m. öfver sjöns nivå. Det synes sannolikt, att Roxen 

 fordom haft sitt aflopp åt detta håll och först senare af någon 

 orsak banat sig sin nutida väg mot norr till Glan genom de 

 här förefintliga, delvis af ås-grus bestående lösa jordlagren. 



Vare härmed huru som helst, tydligt är emellertid, att 

 traktens topografi, särskildt öster om Norsholmsviken, är sådan, 

 att vid tiden för Ancyluslerans bildning, som måste antagas ha 

 försiggått på åtminstone åtskilliga meters djupt vatten, Roxen 

 icke kunnat existera såsom insjö, utan måste området ha stått 

 i direkt förbindelse med och utgjort en del af det dåtida baltiska 

 sjösystemet d. v. s. med Ancylussjön. 



På det geologiska kartbladet ^) är området för lertaget be- 

 tecknadt såsom »åkerlera», en benämning som, enligt hvad man 

 numera vet, kan återföras dels på vittrad ishafslera (-mergel) 

 dels ock pä Ancyluslera och Litorinalera. Enligt mina under- 

 sökningar utgöras de här och på en del andra närliggande lo- 

 kaler uppträdande lerorna i öfvervägande grad af Ancyluslera, 

 som ställvis betäckes af sand eller grus men i lertaget af en 

 några decimeter mäktig, gytjeblandad Litorina- och sötvattens- 

 lera, hvarom mera längre fram. 



Omstående profil, som är ämnad att åskådliggöra lagrings- 

 förhåUandena inom vestra delen af lertaget (jemför kartan), är 

 tagen i N — S, hvarigenona Ancyluslerans läge direkt på ishafs- 

 leran inom dess norra del framträder. 



1) »NorBholm», S. G. U., Ser. Aa, N:o 79, 1880 (af G. A. Carlsson). 



