ÖFVEKSIGT AF K. VBTENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1895, N:0 3. 155 



Ishafsleran är tunnskiktad — 

 skiktens tjocklek i medeltal 3,5 mm. 

 — och i saknad af fossil. Lika litet 

 som öfriga här förekommande aflag- 

 ringar fräser den för syra, hvarför 

 karbonathalten måste antagas vara 

 obetydlig. 



I den på ishafsleran direkt hvi- 

 lande Ancyluslerans understa del — - 

 ungefär understa centimetern — kunde 

 inga fossil upptäckas, h varemot 1 — 2 

 cm. högre upp några sparsamma lem- 

 ningar af högre växter erhöUos, hvilka 

 dock enligt Dr. Gunnar Andersson 

 äro obestärabara. Af diatomaceer 

 fans här endast Melosira ai'enaria men 

 i talrika exemplar, och denna art är, 

 såsom längre fram skall visas, allmän 

 äfven i den södra profilens Ancylus- 

 lera. För öfrigt anträffades här spongie- 

 nålar. — Högre upp i denna norra 

 profil syntes inga fossil. 



Från den södra skärningen, som 

 erbjuder det ojemförligt största in- 

 tresset och där äfven redskapet blef 

 funnet, hafva prof undersökts från 

 följande nivåer, hvilka alla återfinnas 

 på profilen (romerska siffrorna). 

 X=0,1 — 0,2 m. under markens yta. 

 IX =0,3— 0,4 » » » » 



VIII =-0,5 » » » » 



VII = 1,0 

 VI = 1,5 

 V = 2,0—2,5 

 IV = 2,5—3,5 



m. under markens yta. 



