ÖFVBRSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1895, N:0 3. 169 



stämdhet lagrens orubbade läge och den fallständiga frånvaron 

 af för den öfversta delen (Litorinaleran) karakteristiska diatoma- 

 ceer genom hela lagerserien alltifrån I och upp till VII. Visser- 

 ligen är det tänkbart, att lagren vid det sedermera bortgräfda 

 ställe, där fyndet gjordes, varit på antaget sätt rubbade; men 

 då, inom hela den långa 0-W-liga väggen, som fans såväl före 

 som vid och efter föremålets upphittande och endast ett par 

 meter frän sjelfva platsen för fyndet, intet spår af rubbningar 

 kunde upptäckas, är denna möjlighet ytterst ringa. 



Återstår sålunda det tredje antagandet eller att redskapet 

 småningom sjunkit ner genom leran. 



För att afgöra detta spörsmål hade det visserligen varit 

 önskvärdt, att experiment blifvit utförda för utrönande af den 

 hastighet, med hvilken föremål af samma sp. vigt och samma 

 form som redskapet sjunka i lera af olika löshetsgrad, men då 

 jag först helt nyligen kommit att närmare tänka härpå, måste 

 jag af brist på tid för närvarande afstå från dylika experiment. 



Anmärkas bör emellertid, att dylika experiment, för att kunna 

 tillmätas något verkligt värde, måste utsträckas öfver en längre 

 tidsrymd, på det att föremålet måtte få tillfälle att sjunka åt- 

 minstone något. Vidare tillkommer svårigheten att kunna af- 

 göra, hvilken ungefärliga löshetsgrad ett lerlager af ett par meters 

 mäktighet fordom haft äfvensom att åstadkomma en trogen efter- 

 bildning af en lera med sandlameller, såsom fallet var här. 



Ehuru det varit önskvärdt, att dessa frågor redan nu blifvit 

 undersökta, torde det a priori kunna anses mycket osannolikt, 

 att redskapet på antydda sätt kommit på sin plats, och detta 

 äfven af den orsak att detsamma träffades i ungefär horizontalt 

 läge; ty om redskapets ställning i leran varit vertikalt och dess 

 aftunnade ända riktad nedåt, hade möjligheten för en sjunkning 

 varit större än hvad nu kan anses ha varit fallet. 



Ett par »möjligheter» må till sist ytterligare tilläggas. 



Den ena är den, att föremålet efter Ancyluslagrens bildning 

 och torrläggning blifvit nergräfdt. Då emellertid inga andra 

 arkeologiska eller andra fasta föremål hittats tillsamman med 



