174 MÜNTHE, OM FYNDET AF ETT BENREDSKAP. 



utgå från den nutida strandförskjutningens intensitet inom ett 

 område, där denna är bättre känd. Detta kan sägas vara fallet 

 med Sveriges och Finlands (baltiska) kusttrakter, tack vare 

 särskildt R. Siegers kritiska sammanställning af hittills före- 

 liggande iakttagelser öfver denna fråga. ^) Häraf framgår bland 

 annat, att landhöjningens intensitet på en och samma ort synes 

 ha varit olika under den tid iakttagelserna omfatta och detta 

 på sådant sätt, att densamma vid början af förra seklet var 

 större än förut, men att den aftagit mot nutiden. 



Om man därför till grund för beräkningen af längden hos 

 det skede, som förflutit efter Litorinasänkningens maximum lägger 

 den siffra, som för en viss ort anger medeltalet af landhöjningens 

 storlek under större delen af tidskedet mellan början af före- 

 gående sekel och nutiden — hvilket medeltal vi tills vidare 

 kunna anse såsom ett någorlunda riktigt uttryck för Litorina- 

 höjningens storlek i allmänhet — och vi taga såsom exempel 

 Stockholm, där detta medeltal för tiden 1774 — 1875 utgör 0,47 

 meter på 100 år, och där Litorinagränsen ligger vid pass 50 

 meter öfver hafvet, så erhålles siffran 10,600 år såsom måttet 

 på den tid, som förflutit sedan Litorinasänkningens maximum. 

 Taga vi såsom ett annat exempel Skallö vid Kalmar, där iakt- 

 tagelserna omfatta ungefär samma tid som vid Stockholm eller 

 mellan 1760 och 1886, och där landhöjningen utgör 0,11 meter 

 per sekel och Litorinagränsen ligger vid ungefär 15 meter öfver 

 hafvet, så få vi siffran 13,600 är för landhöjningens längd. 

 Såsom ett tredje exempel kan tjena trakten af Sundsvall, med 

 iakttagelser (vid Ulfön) mellan 1795 och 1867 och en sekular- 

 höjning af 1,18 meter samt Litorinagränsen sannolikt omkring 

 110—120 meter, hvilket gifver respektive 9,300 och 10,200 år. 



Då det, såsom jag förut sökt visa, '^) är sannolikt, att 

 Litorinagränsen tillkommit ungefär samtidigt inom hela det bal- 

 tiska området (och Kattegat-Skagerack), hade man möjligen 



') Seenschvvankungen u. Strandverschiebungen in Skandinavien. Zeits. d. Gesells. 



f. Erdkunde zu Berlin, Bd 28, 1893. 

 ^) Physical Geography of the Litorina-Sea. 



