ÖFVERSIGT AF K. VETENSK.-AKAD. FÖRHANDLINGAR 1895, N:0 6. 357 



Basen är mycket svårlöslig i ligroin, lättlöslig i benzol, 

 alkohol och aceton. Med saltsyra flyter den sönder tili en olja, 

 som löses vid uppvärmning eller tillsats af vatten. J'örsättes 

 vattenlösningen ånyo med stark saltsyra, uppstår en emulsions- 

 artad fällning (klorvätesyradt salt). Smältpunkten ligger vid 

 153—154°. 



Analys: 



I. 0,1769 gr. gaf 0.4896 kolsyra och 0,0961 gr. vatten. 



II. 0,1197 gr. gaf 12,1 kem. kväfgas, mätt vid 12" och 

 754 mm. 





Beräknadt för 



Fl 



mnet: 





C„H,AO: 



I. 



II. 



C 



75,63 



75.48 



0^ 



H 



5,88 



5,99 



— » 



N 



11,76 



— 



12,05 » 



Kloroplatinat ^Q^.^^^^^0 .\{„J?tQ\^. Erhålles genom att 

 lösa basen i starkt utspädd klorvätesyra och tillsätta platina- 

 klorid, hvarvid ögonblickligen uppstår en gulhvit, amorf, emul- 

 sionsartad fällning, som likväl inom ett par minuter omsätter 

 sig till ett chamoisfärgadt, tungt kristallpulver. Visar sig under 

 mikroskopet fullkomligt enhetligt, bestående af små klotrunda 

 kristallaggregat. Smälter vid upphettning i kapillärrör omkring 

 203° under mörkfärgning och gasutveckling. 



Analys: 



0,2028 gr. gaf 0,0445 gr. platina. 



Berätnadt: Funnet: 



Pt 21,98 21,94 %. 



II. 



Difenyloxetylmetylsvafveliirinämne 



CßH^ . CH . NH . CS . NH . CH3 



CßHä . CH . OH 



framstäldes genom inverkan af äkvimolekylära mängder difenyl- 

 oxetylarain och nietylsenapsolja i benzollösning under uppvärm- 



